80 OVE DAHL. BISKOP GUNNERUS. [1906 



Men i Henseende til det øvrige af samme Befalings Indhold, vil Vi 

 tjenstligst anmode D. H., saasnart skee kan, at meddeele Os De- 

 res gode Betænkning og Underrætning. 



1) Hvorviit der af det Lappiske Lexicon allerede er færdig 

 trykt? hvorpaa det har beroet, at dermed ikke videre er avanceret? 

 hvorsnart det resterende kan ventes færdig fra Trykken? om Re- 

 gisteret dertil er færdig in Manuscripto, eller hvem saadant sikkerst 

 kan betroes og paalegges, og hvor lang Tid dertil vel skulde be 

 høves? hvor mange Exemplarer deraf er oplagt, eller betænkt, at 

 skulle oplægges, og om ingen Exemplarer deraf ere oplagde ellei 

 endnu kan blive oplagde paa Skriv-Papiir, da nogle curieuse og 

 fornemme Mænd har begiæret at maatte faae Exemplarer paa 

 Skriv-Papiir? 



2) Hvormange af den hellige Skrifts Bøger der allerede ved 

 en og anden ere oversatte i det Lappiske Sprog? om disse, som 

 fra diverse Hænder komme, vel ligne hinanden saaledes, at de kan, 

 uden kiendelig Discrepence i Stiilen og Sproget, udgives, uden at 

 frygte i sin Tiid for at censureres med Føye af fremmede Kien- 

 dere paa saadan en Maade, som kunde geraade baade Missionen 

 og Nationen til Skam? hvo der sikkerst kunde chargeres med enten 

 at revidere alt det færdige, eller udarbeyde og oversette det Mang- 

 lende af heele Bibelen, for, saasnart mueligt, at kunde begynde 

 med at faae den i Trykken, og at et maadeligt Antal Exemplarer 

 deraf maatte blive paa Skriv-Papiir. 



3) Vil der tænkes paa en Fortale eller Dedication saavel til 

 Lexicon som til Bibelen, hvorom nærmere kan ventileres. 



4) Hvorvidt D. H. troer nu for Tiden at turde foreslaae Pla- 

 nen til en og anden Sognepræstes, Missionairs, eller Skolemesters 

 enten Løns Forbedring eller nye Antagelse, og om ikke en Deel 

 af denne Plan muelig faaer at udsettes, indtil D. H. ved foreha- 

 vende Visitatz til Nordlandene, vil Gud ad Aare, kan paa Reysen 

 faae vissere og nøyagtigere Kundskab til Bestandighed om hver 

 Steds Læreres større eller mindre Trang ; dog dermed ikke meent, 

 at hvor der allerede nu med Vished vides at behøves nye og flere 

 Skolemestere, disse da gierne forinden kunde antages, for des før 

 at giøre Nytte; Os tykkes ellers best, at der i Henseende til den 



