No. 7] NOGLE BEMERKNINGER OM GA ARDNAVNE. 13 



mange gaarde med overmaade gamle navne er gaaet helt ud af 

 tilværelsen. Af gaarde med de ældgamle, paa vin dannede navne, 

 kjender man af jordebøger og diplomer omtrent 70, som engang 

 har været til, men som nu er forsvundne. Naar man ved, at der 

 nu findes omtr. 1000 af disse navne, udgjør de forsvundne et be- 

 tydeligt procenttal. Af de gamle navne paa heimr er der et 

 halvt hundrede, som efter ældre kilder engang har været navne 

 paa gaarde, men som nu ikke længere findes som saadanne. Og 

 inden klassen af navne paa sta&ir kan der paavises ikke min- 

 dre end 220 forsvundne. Men antallet af gaardnavne af disse 

 klasser, som engang har været i levende brug som saadanne, men 

 som nu ikke længere existerer, gaar uden al tvivl op til meget 

 større tal end de ovenfor angivne. De skriftlige kilder til gaard- 

 navnenes historie gaar nemlig praktisk talt ikke længere tilbage 

 end til det 14de aarh. Det er alene dem, som siden den tid er 

 gaaet ud af tilværelsen, som vi har noget kjendskab til; desuden 

 maa erindres, at det forst er endnu et par aarhundreder senere, 

 at vi faar fuldstændige fortegnelser over landets navne. Alen i 

 det 14de aarh. var der allerede gaaet et halvt eller et helt aar- 

 tusinde eller halvandet tusinde aar, siden disse navne dannedes. 

 Der er ingen tvivl om, at et endnu større antal af dem er gaaet 

 til grunde i den lange tid, som gik forud for de første optegnelser. 

 Hvis man vilde tro, at disse navne havde en sterkere levekraft, 

 medens de var yngre, modbevises dette ved at se paa, hvorledes 

 det er gaaet med en masse navne paa rub. 1 det 14de aarh, 

 da de ældste fortegnelser over kirkeligt gods blev optegnede, var 

 jo en stor del af disse navne meget unge og de ældste nogle faa 

 aarhundreder gamle. Ikke desto mindre kan der bare inden de 

 5 amter, Smaalenene, Akershus, Hedemarken, Kristians og Jarls- 

 berg, paavises ikke mindre end henimod 450 gaardnavne paa 

 — ru&, som er nævnte i ældre kilder, særlig i „den Røde Bog", 

 men som senere er forsvundne. Man skulde deraf endog kunne 

 slutte, at dødeligheden blandt gaardnavne har været størst i de- 

 res yngre alder. 



Det kan lægges til, at i den meget gamle navneklasse paa 



