No. 7] NOGLE BEMERKNINGER OM GAARDNAVNE. 2 1 



nabofogderierne søndenfor og nordenfor. En grund dertil ligger 

 aabenbart i dets afsides beliggenhed fra begge bispestole. Det er 

 kun et faatal af søndmørske navne, som anføres i Aslak Bolfs 

 jordebog eller i Bergens Kalvskind. Men fattigdommen paa diplomer 

 maa have en anden grund. Jeg antager, at ialfald en af grundene 

 dertil kan ligge deri, at allerede fra middelalderen af en stor 

 mængde gaarde har været samlet i jordegods. Dette har netop i 

 høi grad været tilfælde paa Søndmøre. Dette kan have medført, 

 at ogsaa pergamentbreve, som angik eiendommene. blev samlet 

 paa enkelt haand og ofte flyttedes, hvorved de saa meget lettere 

 kunde gaa tabt i mængde. Der kunde ogsaa angives bestemte 

 begivenheder, hvorved det kan formodes, at slige tab er foregaaet. 

 Omvendt ser vi, at i egne, hvorfra vi har stor rigdom paa middel- 

 alderske diplomer, saaledes i endel distrikter paa Oplandene og 

 paa østlandet, er de i regelen blevne opbevarede paa gaardene 

 indtil nyere tid. Derved har de været beskyttede mod at gaa til 

 grunde massevis. 



3. Den arkæologiske methode. 



En ti-edie methode kalder forf. „den arkæologiske", „en arkæo- 

 logisk statistik". Denne er kun anvendt paa Nordland og Tromsø 

 amter. Han indleder sin fremstilling af denne med at citere en 

 bemerkning af mig, at „Oldfundene og stedsnavnene yder i for- 

 ening de sikreste midler til opklarelse af befolkningsforholdene i 

 gammel tid". Som sin kilde angiver han den af Tromsø museum 

 i 1901 udgivne, efterladte afhandling af O. Rj'gh, „Faste Forn- 

 levninger i Tromsø Stift." Efter denne methode beregner han først 

 antallet af gaardnavnene af de 5 navnegrupper vin, hcimr, 

 staDir, land og setr i Nordlands amt og af de 2 grupper 

 staciir og land i Tromsø. Disse tal sammenstiller han saa — 

 ja, med hvad ? I hovedtabellen (pag. 37) bruger han ordet „fund" 

 og nedenfor gjentagne gange det samme ord. Lidt længere nede, 

 hvor han med udhævet tryk fastslaar sit resultat af tabellen, 

 bruger han derimod udtrykket: „efter rigdommen af faste forn- 

 levninger — — — ", og nederst paa siden bruger han igjen dette 

 sidste udtryk. IKis man med kjendskab til det arkæologiske ma- 



