No. 7] NOGLE BEMERKNINGER OM G A ARDNAVNE. 33 



Og at de først har bragt jordbruget med sig. Denne hænger igjen 

 sammen med en anden hypothese, at Norge ikke har havt nogen 

 yngre stenalder i sambaand med den almindelige skandinaviske 

 stenalder. Den sidste theori anser jeg ialfald for uantagelig. An- 

 tager man, at indvandringen er foregaaet ikke tørst i broncealderen, 

 men under stenalderen, kan dette ogsaa have indflydelse paa op- 

 fatningen om de ældste bostedsformer. Og dette maa igjen paa- 

 virke meningerne om arten af de ældste bostedsnavne. 



Dr. Hansens theorier om indvandringen og indvandrernes ud- 

 bredelse i landet hviler ikke alene paa den hypothese, at de bragte 

 jordbruget med sig. Men han gaar ogsaa ud fra, at de var jord- 

 dyrkere i en ganske exclusiv grad, saaledes at ingen anden nærings- 

 vel kunde have nogen betydning for dem og i ringeste mon paa- 

 virke deres valg af bosted. At et folk hovedsagelig lever af fiskeri 

 synes for ham at være et „veidemandstandpunkt". 



Jeg gjorde i „Nordl." endel indvendinger mod denne til yder- 

 lighed drevne opfatning af, hvad et jordbrugerstandpunkt under 

 oldtidens forhold vil sige. Jeg gjorde navnlig opmerksom paa de 

 vidnesbyrd, som fortidslevningerne bringer om, at broncealderens 

 folk maa have været fortrolige med sjølivet og de bedrifter og 

 næringsveie, som er knyttede til dette. Disse indvendinger har dr. 

 H. ikke berørt i sin sidste afhandling. Men han fastholder mindst 

 ligesaa sterkt som i „Landnåm" sin lære om de første nordiske 

 indvandrere som exclusive jordbrugere, som intet andet kunde 

 kjende til livets ophold end jordbrugets udbytte og derfor ikke 

 kan tænkes at have taget hensyn til nogetsomhelst andet ved valg 

 af bosted end det frugtbare jordsmon og det for jordbrug gun- 

 stigste klima. Og derunder synes han mig ikke at have holdt ud 

 fra hinanden oldtidens antagelige midler til at dømme om og finde 

 frem til de gunstigste jordbundsforhold og de midler, som nutidens 

 udvikling stiller til raadighed. Og han synes mig ogsaa at have 

 blandet sammen vilkaarene for jordbrug i oldtiden og vilkaarene 

 under nutidens rationelle drift. 



Saaledes kan det forstaaes, at han ved hjælp af de geologiske 

 karter, Norges Flora og den nyeste jordbrugs- og handelsstatistik 

 kan mene at være istand til med absolut sikkerhed at optrække 



