M. FOSLIE. 



[1906 



kelse, men er tildels svagt lagdelt, i de grenlignende udvekster 

 endog tydelig lagdelt. Perithalcellerne er subkvadratiske, 9— 1 1 /^ 

 i diameter, eller oftere vertikalt forlængede, 11 — 25 jx lange og 9 

 (7) — 14 />- brede. Jeg har seet kun nogle faa og svagt udviklede 

 sporangie-konceptakler, som er noget fremstaaende og 500—700 // 

 i diameter. 



Arten staar mellem Litlwth. Philippii f. crispata og L. syn- 

 tropliicum. 1 struktur nærmer den sig tildels LithotJi. fruticulosum 

 især med hensyn til de udvekster, som kun er delvis hule. — 

 Den er hidtil kun kjendt fra Vestindien. (St. Domingo, St. Jan 

 og St. Thomas). 



Lithothamnion (?) irregulare Fosl. mscr. 



Thailus 4 — 8 cm. i diameter, 2—4 cm. tykt, danner uregel- 

 mæssigt lappede skorper med sammentrængte, vorteformige ud- 

 vekster eller uregelmæssigt delte, 1 — 3 mm. tykke, noget sammen- 

 voksede, knudrede grene ; cystocarpie (?)-konceptakler næsten over- 

 fladiske, koniske, tildels noget lave, 450—650 /j. i diameter. 



De foreliggende eksemplarer af denne art er meget uregel- 

 mæssige, hvilket især er en følge af substratets uregelmæssige form 

 og algens gjentagne overvekst af fremmede legemer. Den beklæ- 

 der delvis en død kalkalge, som muligens ikke tilhører samme art, 

 og den synes tilslut at have løsnet sig fra det oprindelige under- 

 lag. Hypothalliet er ialfald tildels coaxillært med for det meste 

 18 — 25 /x lange og 7 — 11 /j. brede celler. Perithalliet er svagt 

 lagdelt, cellerne dels subkvadratiske, 6—9 /j- i diameter, dels svagt 

 vertikalt forlængede, indtil 11 eller undertiden indtil 14 /j- lange. 



Arten ligner habituelt noget forkrøblede eksemplarer af Li- 

 thothamnion fruticulosum, men cellerne er for det meste betyde- 

 lig mindre. Konceptaklerne viser derimod større lighed med cy- 

 stokarpie-konceptakler hos LithotJi. indicum. De bærer for det 

 meste en svagt forlænget top, men er tildels noget lave. De er 

 dels tomme, dels angrebne af dyr, og ved opløsningen efterlader 

 de et temmelig grundt ar. Imidlertid er bundens midtparti ofte 

 svagt ophøiet, hvorfor konceptaklerne muligens repræsenterer det 

 tilsvarende organ hos Lithophyllum, uagtet de forøvrigt ligner cy- 



