No. 8] ALGOLOGISKE NOTISER. ]5 



27), som antagelig tilhører samme form og som synes at vise, at 

 ^ormen optræder nogenlunde konstant paa langt fra hinanden lig- 

 gende steder. Overfladen er noget ujevn væsentligst som følge af 

 underlagets form. Ogsaa dette eksemplar bærer kun tomme kon- 

 ceptakler, som er koniske, tildels noget lave; men forøvrigt ligner 

 de konceptaklerne hos hovedformen. Heterocyster forekommer i 

 meget lidet antal. 



GonioUthon versabile Fosl. mscr. 



Ubestemt udbredt paa stene, 0.5—2 mm. tyk, temmelig løst 

 skjælformig-taglagt, krenuleret eller lappet, her og der med smaa 

 tiltrykle prolilikationer, noget sammenflydende; sporangie-koncep- 

 takler koniske, 300— 400 /^ i diameter; sporangier firdelte, 70 — 100 

 jj. lange og 30—40 /a brede. 



Hypothalliet er radierende og danner lange buer opad og kor- 

 tere nedad, sammensat af 11 — 18 jj- lange og 5 — 8/^ brede celler. 

 Perithalliet er temmelig svagt udviklet, cellerne dels subkvadratiske, 

 4 — 7 ;j. i diameter, dels og oftere horizontalt forlængede, 5—9 //• 

 lange og 4 — 6 // brede, undertiden svagt vertikalt forlængede. 

 Heterocyster forekommer tildels i temmelig stort antal, 18 — 25 p. 

 lange og 9— 1 1 y- brede. Sporangierne var i juni maaned endnu 

 ikke fuldt udviklede, kun et par med tydelig deling. 



Habituelt viser denne art nogen lighed med en svagt udviklet 

 Lithoth. Lenormandi f. squamulosa. Den ligner ogsaa Oo7i. misa- 

 låense og staar denne nærmest; men den er finere, og cellerne er 

 mindre. Den har delvis dannet underlag for en Laminaria. — 

 Japan: Amakusa (J. Petersen, comm. Kjellmann). 



GonioUthon Setchellii Fosl. 



Rev. Syst. Surv. Melob. (1900), p. 10; Lilhotliamnion Setchelli Fosl. On 

 some Lithoth. (1897), p. 18. 



f. finitima Fosl. mscr. 



Over hverandre udviklede lameller mere sammcnfl^'dende end 

 hos den typiske form og tilslut tæt besat med vorteformige eller 

 korte grenlignende udveksler. 



Denne form er paa den ene side saa nært beslegtet med G. 

 Setchellii, at nogen egentlig grænse vanskelig kan trækkes; men 



