No. 8] ALGOLOGISKE NOTISER. [J 



af G. frutescens. Jeg optager den derfor som en egen form, f. 

 fastigiata, medens artens typiske form udmerker sig ved spærrede, 

 ofte lidt bøjede grene, som dels er saagodtsom uden, dels med 

 temmelig talrige og noget forlængede sidegrene. Den viser stor 

 lighed med den i Siboga-Exp. LXI, pi. X, fig. 7 afbildede form. 

 Arten afviger fra G. frutescens væsentligst kun i struktur, idet 

 baade hypothal- og perithalcellerne for det meste er større. De 

 første er 36 (25)— 54 (58) 'j- lange og 14 (12) -22 (25) // brede. 

 Længden er IV2 — 3 (8^/2) gange større end bredden. Perithal- 

 cellerne er dels subkvadratiske, 11 — 18 p. i diameter, dels og oftere 

 vertikalt forlængede, indtil 22 (25) /jt lange og 11 — 18 /x brede. 

 Heterocysterne er talrige, 36—58 jj. lange, 22 — 36 /x brede. Kon- 

 ceptakler er endnu ikke kjendt hos typisk udviklede eksemplarer 

 af denne art. 



Algen synes paa den ene side at staa nær G. acropetiim; 

 men grenene er i almindelighed tyndere, og cellerne er for det meste 

 længere end hos den nævnte art. Der foreligger forøvrigt et sterilt 

 eksemplar fra Bahama (H o w e, nr. 3593), som synes at danne en 

 mellemform. Habituelt staar det nærmere visse former af G. acro- 

 petum end G. stridum, men strukturen er noget afvigende fra den 

 første, idet cellerne for det meste er lidt længere og ofte bredere. 

 I denne henseende staar det meget nær G. strictum, men stemmer 

 heller ikke fuldstændig overens med denne. Det er derfor muligt, 

 at det tilhører G. acropeUi^n og at denne art er mere varierende 

 i struktur, end det hidtil foreliggende materiale viser. 



G. strictum er paa den anden side saa nært beslegtet med 

 G. spectahile, at grænsen er vanskelig at trække. Dette gjælder 

 især forkrøblede former af arten. En saadan er den tidligere som 

 f. 7i(ma betegnede form. De fleste eksemplarer, som har været 

 henført til denne form, staar nærmest G. spectahile i struktur og 

 maa derfor overføres til den sidstnævnte art ; men der gives ogsaa 

 lignende forkrøblede eksemplarer, som tilhører G. strictum. For- 

 skjcllen i struktur er forøvrigt temmelig liden, og der synes at 

 optræde mellemformer blandt saadanne eksemplarer. Hos velud- 

 viklede eksemplarer af G. strictum er cellerne gjennemsnitlig læn- 

 gere og bredere end hos G. spectahile. Fremtidige undersøgelser 



