No. 8] ALGOLOGISKE NOTISER. 19 



Til samme art henfører jeg LithotJiamnion (?) trichotomum 

 Heydr. Lithoth. Mus. Paris (Engl. bot. Jahrb. bd. 28), p. 538. Hos 

 det eksemplar jeg har seet, er grenene gjennemgaaende subdikotome, 

 her og der med en kort sidegren. I struktur ligner det i det 

 væsentlige artens typiske form ; de medullære hypothalceller er 22 

 (18)— 36 (40) iJ. lange og 14 (11) - 18(22) /^ brede; perithalcellerne 

 er subkvadratiske, 11 — 14 i-t i diameter, eller oftere vertikalt for- 

 længede, indtil 18 (20) /x lange og 11 (9)— 14 (18) /j. brede. 

 H e y d r i c h anfører, at heterocysterne er 20 til 70 /j.. Jeg har kun 

 seet saadanne som er 25—30 /j. lange og ca. 22 /j. brede. Kon- 

 ceptakler er ukjendte; men desuagtet synes det temmelig utvilsomt, 

 at algen tilhører G. frulescens og repræsenterer en noget forkrøblet 

 form, som staar mellem f. congesta og f. suhtilis. 



Goniolithon spectabile Fosl. 



New Melob. (1901), p. 16. 



Det har vist sig, at Oon. frutescens Fosl. og LiiJiothamnion (?) 

 decutescens Heydr. Lithoth. Mus. Paris (Engl. bot. Jahrb. 1901), 

 p. 541 er identiske. Den sidste har en publikationsprioritet af 

 henimod en maaned. Det er imidlertid bevisligt, at det førstnævnte 

 navn var anvendt af mig for den samme alge ca. 1 ^'2 aar tidligere 

 (1899) i henhold til eksemplarer i riksmuseum i Stockholm. Det 

 blev tilfældigvis ikke offentliggjort før i New xMelob. 1. c. Der har 

 sedvanlig været taget noget hensyn til et herbarie-navn, og i dette 

 tilfælde skulde det synes rimeligt, at det nævnte tidsrum maatte 

 kunne hæve en saavidt kort publikations-prioritet, selv om det ikke 

 er fuldt overensstemmende med de nyeste nomenklaturregler. Vil 

 det imidlertid ikke kunne godkjendes, maa algen benævnes Gonio- 

 litlion decutescens. 



Det synes forøvrigt sandsynlig, at denne vestindiske alge saa- 

 vel som G. intermedmm maa henføres til den i det Stille hav 

 meget udbredte G. frutescens. Efter det nu foreliggende materiale 

 kan der neppe trækkes nogen grænse mellem disse arter. Habi- 

 tuelt ligner G. spectabile dels G. frutescens f. typica, dels f. con- 

 fjesta eller undertiden f. suhtilis. Den første blir tildcjS større og 

 grenene tildels mere knudrede end sedvanlig hos G. frutescens, 



