4 I- HAGEN. [1907 



kommer frem i Blytts skrifter, er, at Ryan ikke alene besad et 

 skarpt øje, hvor det gjaldt at blive opmærksom på planterne, men 

 også så sikkert som nogen vidste at bestemme kritiske former. 

 Han var derfor i besiddelse af et kjendskab til landets karplante- 

 flora, som kun de færreste besidder, og havde heri et udmærket 

 grundlag at bygge på, da han i begyndelsen af 80-årene udstrakte 

 sine studler til bryofyterne. Fra Smålenenes amt var dengang kun 

 et fåtal af moser kjendt, og på denne jomfruelige jordbund var 

 der derfor rig anvendelse for Ry an s evner. Han benyttede sig 

 også af denne gunstige omstændighed og gjorde Fredrikstadegnen, 

 fornemmelig den del deraf, som ligger vestenfor Glommen, til 

 gjenstand for indgående undersøgelser i en række af år. Resul- 

 taterne heraf publiceredes i 1896 i et arbejde, som findes indtaget 

 i nærværende selskabs skrifter, og som viser, at hans undersøgelser 

 havde tilført landets flora en række mer eller mindre uventede 

 nyheder, og som også på andre måder bærer vidnesbyrd om, at 

 hans arbejde var lønnet med rigeligt udbytte. Efterhånden blev 

 dog hans exkursioner i Fredrikstadtrakten sparsommere, dels fordi 

 han anvendte flere uger om sommeren til ferieophold i andre lands- 

 dele, dels vel også fordi han havde følelsen af, at trakten var ud- 

 tømt, men fornemmelig, fordi medborgerlig tillid pålagde ham alle- 

 hånde hverv, (som ordfører i herredsstyret, valgmand, jurymand, 

 forligelseskommissær etc.,) der lagde beslag på den tid, som ikke 

 optoges af hans gjøremål som fabrikbestyrer. I de senere år blev 

 det derfor mest under sine ferieophold, at han havde anledning til 

 at sysselsætte sig med bryologien. Disse faldt på forskjellige steder 

 af landet, og han valgte med forkjærlighed sådanne, hvis mosflora 

 var lidet kjendt; således tilbragte han mange sommere i Fåberg, 

 østre og Vestre Gausdal, i Nordre Fron, samt i Lilleelvedalen. 

 Af egentlige bryologiske rejser gjorde han ikke mange; det kan 

 nævnes, at han i 1889 fulgte Kaurin på en kortere rejse i Lom 

 og i 1890 sammen med ham foretog et længere ophold ved Gjendin; 

 i 1894 gjorde han sammen med flere andre en rejse til Østfinmarken. 

 Udbyttet af den sidste rejse er publiceret (i mit arbejde „Musci 

 Norvegiæ borealis"); af det øvrige har han kun offentliggjort meget 

 lidet. Hans literære arbejder er følgende: 



