No. 2] IAGTTAGELSER OVER SILDENS AATE. H 



man opschierer den".^) Prof. G. STORM har i denne forbindelse 

 pegt paa en udtalelse af Olaus MagNUS (1555) ifølge hvilken 

 fiskene, saaledes naturligvis ogsaa silden, skulde leve af bare vand. 

 Men mod denne opfatning polemiserer Undalspresten med rette. 

 Allerede kongespeilets forfatter (omkr. 1250) synes at ha en klar 

 forestilling om visse hovedtræk i fiskenes levevis. Herpaa tyder 

 saaledes følgende udtalelse: „De mandevidsløse fiske forstaar at 

 klare sig i det dybe hav, mens stormene er værst om vinteren. 

 Men mod enden af vinteren søger de nærmere mod land og glæ- 

 der sig som efter en overstaaet sorg. Naar det lider paa vaaren, 

 og de har faaet rogn, gyder de den, og frembringer saaledes en 

 stor mengde unge fisk, hvorved de forøger sin slegt hver i sin 

 art. Det er stor klogskab hos de forstandsløse skabninger at be- 

 skytte sig saaledes mod vinterstormene og at frembringe sit afkom 

 i vaarens begyndelse, for at det skal kunne nyde det rolige veir 

 om sommeren, skaffe sig føde i god ro paa de vide strande-) og 

 derved styrkes saaledes i den varme aarsfid, at det kan ha kræfter 

 til den kommende vinter, da det nærer sig i det kolde dyb sam- 

 men med andre fiske." 



I de derpaa følgende aarhundreder helt frem til LiNXÉS dage 

 var der saare liden fremgang i naturhistorien. Og i det specielle 

 emne om sildens næringsforhold lader det til at selve LiNNÉ var 

 uvidende. Thi den ^^/i 1771 skriver LiNNÉ til GuNNERUS^): „Det 

 vvoro onskeligt at wetta hwar af Sillen egenteligen lefwer till så 

 stor myckenhet. Når Hr. Biskopen opnar sine fiskar, så war af 

 den godheten att see hwad de hafwa i magen och om något ånnu 

 osmålt kan igienkiånnas." 



Saavidt vides har GuxxERUS ikke efterladt sig nogen oplys- 

 ning om, hvoraf silden lever. Men det er rimeligt, at han har lagt 

 sig LiNXÉS ord paa minde og samlet materiale til belysning af 

 dette forhold, lalfald viser det sig, at da J. Chr. FABRICIUS i aaret 

 1778 kom tilTrondhjem, hvor han gjennemsaa videnskabsselskabets 



1) Se Prof. g. storms udgave af P. C. F.'S skrifter, p. 93. 



2) Leila ser matar i (foSum fridi hjd vidiim striindum. 



3) GUNNERUS- brevveksling, udg. af OVE DAHL. Nr. 749. Det Kgl. n. \'. 

 Selsk. Skr. 1902. 



