No. 7] BIDRAG TIL FAUNAENS HISTORIE. 33 



1906, hvorved skabtes den situation, som fremgaar af billedet paa 

 fig. 12. En mindre udglidning inden dette parti foregik den ^/jo 



1907. Om ældre lerras paa teglverkets eiendom har ingeniør 

 Klingenberg git oplysninger: 



Omkring 1860 stort ras. 

 — 1875 — 

 ^Vn 1892 — 



Ved disse store udglidninger er den oprindelige situation i høi 

 grad ændret, arealer og postglacialt ler er tildels sammenblandet, 

 hvilket forklarer, at man kan finde Arca glacialis og Aporrhais 

 pespeleccmi ved siden af hverandre. Man faar dog det indtryk, at 

 der er enkelte lerpartier, som befinder sig paa primært leiested, 

 saaledes f. eks. den lerportal fra teglverkeiendommens sydlige del, 

 som er gjengit paa fig. 13. Basis af denne portal befinder sig 

 ca. 10 m. over middellavvand. 



Billedet viser situationen i oktober 1906. I det nederste ler- 

 parti med udpræget lagning, et parti, som undersøgtes i høider fra 

 10 — 15 m. over middelvand, fandtes en mængde eksemplarer af 

 Arca glacialis og SiphonodentaUum vitreum. Leret havde en 

 mørk farvetone. Over samme (arcaleret) laa et ler af lysere farve 

 med en mægtighed af ca. 1,5 m. I dette fandtes høsten 1906 

 ingen fossiler, men under borttagningen af leret til brug for verket, 

 hvorved den paa billedet staaende portal helt ødelagdes, faldt der 

 ned partier af det overliggende lysere ler, og da kom for dagen 

 adskillige eksemplarer af Scrobicularia piperata, Bell. Her laa 

 altsaa postglacialt ler direkte paa arcaleret, hvilket forhold allerede 

 er omtalt af M. Sars. Lige ved det omtalte parti og paa østsiden 

 af samme ligger en stor lerhaug straks ovenfor teglverkets byg- 

 ninger. I oktober 1906 saa den nordre side af denne haug ud 

 saaledes som gjengit paa fig. 14. Basis af denne ligger ogsaa i 

 en høide af ca. 10 m. over middellavvand. Det nederste lerparti, 

 som tildels var græsbevokset, da billedet toges, er altsammen area- 

 ler, saa kommer et lag med sand og aur, derpaa et lag lysere ler 

 og øverst madjord. Tilvenstre paa billedet ses merke efter en 

 vandretliggende træstamme (S) og lidt tilhøire for samme er der 

 en forkastningsspalte (F) i leret. Den sidste er fremkommet der- 



