B. HARTMANN. [1907 



100 Og 150 stykker. En saadan nedgravet skat maa dog ansees 

 for ganske betydelig, da disse smaa mynter i sin omløbstid repræ- 

 senterede en meget større værdi end nu. Den kan nærmest siges 

 at svare til vore nuværende større sølvmynters. Skjønt mynterne 

 i hine tider var et betalingsmiddel, cirkulerede de ikke paa samme 

 maade som nu og blev derfor mere betragtet som en skat der 

 skulde opbevares. 



Alle de fundne mynter er erhvervet af Videnskabsselskabet 

 og indlemmet i dets myntsamling som et samlet fund. Af de ikke 

 faa myntfund man nu har fra den første halvdel af det Ilte aar- 

 hundrede maa dette ansees som et af de interessanteste, baade 

 naar man henser til den tid og det sted, skattens nedlægning til- 

 hører. Hertil kommer, at det indeholder 2 yderst sjeldne mynter. 



Af de i ovenomhandlede afhandlinger beskrevne er 21 angel- 

 sachsiske og tilhører alle kong Æthelred II (978 — 1016). 7 tilhører 

 type C hos Hildebrand, hvoraf nogle blot er efterligninger, 1 1 type 

 D, 3 er af mindre sikker type. Forsaavidt prægningsstedet kan 

 bestemmes er 1 fra Canterbury, 6 fra London, 1 fra Norwich, 1 

 fra Totness, 2 fra York, 1 fra Chester, 1 fra Chichester, 1 fra 

 Rochester og 1 fra Stanford. En irsk mynt tilhører den norske konge 

 i Dublin Sihtric (989—1029) og er præget efter Æthelreds type D. 

 37 er tyske, hvoraf 1 tilhører hertug Bernhard af Sachsen, 973 — 

 1011, 1 hertug Henrik af Bayern, 995—1002, 1 grev Wigman af 

 Nedre Sachsen, 967—1016. 1 tilhører Otto I, 936—73, og er fra 

 Køln, 2 er fra iMainz fra erkebiskop Willigis, 975—1011, 26 fra 

 Otto III, 991—1002, af hvilke sidste de fleste er Adelheidsmynter 

 og altsaa præget inden 995. Af disse 26 er 1 at henføre til Køln 

 og 1 til Deventer som myntsted. 3 tyske er usikre, men antagelig 

 præget omkring aar 1000, 2 kan hverken henføres til nogen be- 

 stemt fyrste eller myntsted. — 2 er kufiske, hvoraf den ene med 

 usikker prægningstid, den anden fra den tidligere del af det 10de 

 aarh. Begge er i hvert fald præget længe før fundets nedlæg- 

 ningstid. 



Idet jeg forresten henviser til de nævnte nærmere beskrivelser 

 af disse 61, først fundne mynter, vil i det følgende de der ikke 

 omhandlede og senere fundne 22 mynter nærmere beskrives. Da 



