No. 10] MYNTFUNDET FRA SAND. 5 



nærværende afhandling er at betragte som fortsættelse af de to 

 tidligere, vil der begyndes med no. 62. 



Af disse 22 mynter er 9 angelsachsiske, alle fra kong Æthel- 

 red II (978—1016), 11 tyske, 1 kufisk og 1 svensk. Af de angel- 

 sachsiske tilhører 1 type A hos Hildebrand, 4 type C, 3 type D 

 og 1 type E. For 2 mynters vedkommende lader prægningsstedet 

 sig ikke bestemme. Af de 7 øvrige er 1 præget i Cambridge, 1 

 i York, I i Exeter, 1 i Lincoln, 1 i Wallingford, 1 i London og 

 1 i Thetford. Af de tyske er 2 præget i Strassburg og at henføre 

 til Henrik II (1002—1024), 1 i Augsburg af hans broder biskop 

 Bruno (1006 — 1029), 1 Magdeburgermynt, 1 efterligning deraf og 

 lidt yngre, 2 saakaldte ,,Nachmunzen", 1 Wendenpfennig og 3 

 Adelheidsmynter, hvilke sidste vistnok er slagne et eller andet sted 

 i Sachsen i tiden im.ellem 991—95, da Adelheid førte formynder- 

 regjeringen, førend Otto III endnu var blevet myndig. Forsaavidt 

 nærværende fund giver bidrag til at løse det blandt numismatikere 

 omtvistede spørsmaal, om Adelheidsmynterne er præget under 

 Otto I eller Otto 111, peger det nærmest i retning af det resultat, 

 man ellers maa siges at være kommet til, nemlig at det maa være 

 Otto III. Den kufiske mynt er præget omkring aar 970, og den 

 svenske nogle aar efter aar 1000, hvorom nærmere nedenfor. 



Hvis man blot finder en enkelt eller nogle faa mynter, er det 

 sandsynligst, at eieren har tabt dem. Har man at gjøre med et 

 større fund, saaledes som nærværende, kan man vistnok i de aller- 

 fleste tilfælde gaa ud fra, at det har været nedlagt som en skat 

 der skulde gjemmes og holdes hemmelig, og det interessanteste 

 spørsmaal, der da melder sig til løsning, naar man undersøger det 

 nærmere, er tiden for dets nedlæggelse. \'ed at sammenligne 

 mynterne dels indbyrdes, dels med andre fund, kan man i regelen 

 komme til et nogenlunde sikkert resultat. Uog vil det sjelden 

 være muligt at fastslaa et enkelt, bestemt aarstal. 



I beskrivelsen af 1899 er det nærmere paavist, at nærværende 

 funds nedlægningstid maa sæltes til et af aarcne nærmest for eller 

 kort efter 1020, altsaa engang under Olaf den Helliges regjcrings- 

 tid. De kufiske mynter yder intet bidrag til nærmere bestemmelse 

 af tiden, da de er præ^get adskillig tidligere (1 i første halvdel af 



