No. 10] MYNTFUN'DET FRA SAND. 13 



e. myntmester). Mellemformen MONATA findes paa en anden 

 type. Myntmesterens navn Godvvine er sammentrukket, og W er 

 gjengivet i den angelsachsiske form som P. Dette myntmester- 

 navn, der er et af de 5 som tilhører Sigtuna og ogsaa forekommer 

 paa andre typer, kan have tilhørt den samme mand som. en af 

 dem man har paa Æthelreds mynter (f. ex. fra Lincoln). Det kan 

 ogsaa have været den samme som tidligere myntede for Olaf 

 Trygveson og senere for Svein Tveskjæg. Det maa dog efter 

 Hildebrands mening ansees for yderst tvilsomt om Olaf Trygveson 

 i det hele har præget mynt. Typen er den samme som Æthelreds 

 C, men den er vægtigere (myntens vægt er 2.50 gram). Mynt- 

 stedets navn Sigtuna mangler, da der ei var plads til samme. 



Olaf Skotkonung døde i 1022 og H. Hildebrand anfører i sit 

 verk „Sveriges Mynt under Medeltiden" gode grunde, som det 

 synes, til støtte for den antagelse, at denne konges jnyntning først 

 begyndte i hans senere regjeringsaar, at derfor mynter ikke blev 

 præget eller sat i omløb før fra ca. 1013. I saa fald kan altsaa 

 nærværende mynt ikke være ældre end fra dette aar. 



Denne type af Olaf Skotkonungs mynter er overmaade sjel- 

 den, ogsaa i Sverige, saa at endog Svenska Kongliga Myntkabi- 

 nettets rige samling hidtil ikke har havt anledning til at erhverve 

 noget exemplar af den. Den omtales ikke i Hildebrands oven- 

 nævnte verk og nævnes heller ikke i Stiernstedts, Thomsens, 

 Oldenburgs m. fl. deskriptive kataloger, men er ganske identisk 

 med den i E. Brenner, Thesaurus Nummorum Sveo-Gothicorum, 

 Holmiæ 1731, tab. II, 4 afbildede og beskrevne, hvorfor den heller 

 ikke kan være noget unicum. Den er meget vel konserveret. Af 

 de mere almindelige typer har Videnskabsselskabets samling før 

 en, der er præget paa en firkantet plade og tilhører det i 1842 

 gjorte fund paa Vitsø i Hevne. 



