No. 12] HARØHYTTEN OG MYRPÆLENE. 5 



Og S. V. og 3 ved hjørnet mod n. v. Ved det fjerde hjørne mod 

 n. o. laa der ingen sten; men det kan dog tænkes, at man ved 

 torvoptagning for 4 — 5 aar siden paa det omhandlede sted kan 

 have stødt paa og kastet tilside, uden at man nu erindrer det, en 

 eller flere stene, som kan have ligget ogsaa ved „rammen" s fjerde 

 hjørne. Disse stene udenfor „rammen"s hjørner kan tænkes at 

 have tjent til støtte for „rammen", skjønt de paa den anden side 

 til dette brug synes at maatte have været for lidet vægtige. Ste- 

 nene var ikke brændte eller medtagne af ild. Man har andre steder 

 i den vidtstrakte torvmyr ikke truffet paa saadanne stene. 



Undergrunden, der hvor hytten har staaet, bestod af sand og 

 grus. Over denne kom der først et 5 — 15 cm. t^'kt lag af myr- 

 jord. Overfladen af dette lag (i lidt større udstrækning end selve 

 „rammen") syntes at have været fast tiltrampet og var des- 

 uden belagt med et glinsende, fedtagtigt dække, som mindede om 

 rester efter birkenæver. Dette dække bevirkede, at myrjorden paa 

 dette sted ved opspadning let lod sig skille ad i 2 horizontale lag. 

 Direktør for Bergens museum, dr. Jens Holmboe, som velvillig har 

 undersøgt torvprøver m. m. fra findestedet, har meddelt, at den 

 ovenfor nævnte myrjord nærmest hører til den torvart, som han 

 har kaldt fedtorv (se „Planterester i norske myrer", Kra. viden- 

 skabsselskabs skr., math. naturvid, kl., 1900, no. 2, pag. 28), 

 men helt udpræget er denne fedtorv dog ikke, da den er mere 

 skiktet, end fedtorv pleier at være, og den tillige er tilblandet med 

 materiale af „oredynd" (1. c. pag. 26). Den indeholder forøvrigt 

 talrige rester af sumpplanter, rimeligvis især blade af tagrør (phrag- 

 mites) samt birkenæver og en liden underjordisk sop, cenocoecum 

 geophilum. 



Ovenpaa dette torvlag med det fedtagtige dække kom der saa 

 et ganske lidet lag af birkeris eller lign. samt (meddelt af Holmboe) 

 de trevlede rester af eriophorum vaginatum, en art myruld, som 

 er almindelig paa torvmyrer og bl. a. adskiller sig fra sine slægt- 

 ninge ved sin tæt tuede vækst, og desuden dele af rodstokken af 

 tagrør (phragmites communis). I dette lag laa den foran beskrevne 

 „ramme" af løvtræmateriale, som sammen med birkeriset og næ- 

 veren nedenunder synes at have dannet „gulvet" i h3'tten. 



