No. 12] HAROHYTTEN OG MYRPÆLENE. 9 



(et defekt hul?); og det andet stykke havde henimod den butte 

 ende en langagtig, yderst smal, men temmelig dyb indhulning. 

 Stykkerne syntes ikke at kunne passe ind i hinanden eller oprin- 

 delig at have dannet én gjenstand. Jeg skulde helst være tilbøie- 

 lig til at antage disse 2 gjenstande for stegespid; men paa den 

 anden side kunde man nu ikke opdage spor efter nogen slags 

 forbrænding paa dem. Et bitte lidet stykke trækul fandtes forøv- 

 rigt i hyttens birkerislag. Til vaaben har disse gjenstande neppe 

 kunnet være anvendelige; dertil var de for klumpede ogujevneog 

 spidserne desuden for svage og flade. Det ene spid kan have havt sit 

 hul (?) beregnet paa omdreining om en stok eller lignende. Og det 

 andet stegespids eiendommelige indhulning kan muligens have tjent 

 til opsamlingssted f. eks. for fedt, som smeltede. Paa denne tanke 

 kom jeg ved fra Finmarken af at mindes lappernes omsorg og 

 taalmodighed i retning af at godgjøre sig alle fedtdryp, naar de 

 ved hjælp af spid stegte sin laks eller sit tørrede renkjød. 



Forøvrigt fandtes der intet af interesse „inde i hytten". 



Udenom hytten — tildels langt borte — fandtes dog i myren 

 forskjellige ting, som forøvrigt neppe alt kan sættes i nogen for- 

 bindelse med hytten. Ca. 200 m. i nordvestlig retning for hytten 

 fandtes saaledes, omtrent i samme dybde i myren som hytten, 

 rester af et af mennesker tildannet træstykke, som saaes at have 

 været i berøring med ild ; noget andet og mere fandtes der dog 

 ikke paa vedkommende sted, som forøvrigt laa saadan til, at det 

 syntes, som om det ogsaa der i sin tid kunde have været et lidet 

 tjern, ved hvis nordvestlige bred træstykket isaafald skulde være 

 blevet liggende igjen. Det er fra dette sted og videre i n. v. retning, 

 at de foran omtalte smaatjern har ligget og tildels endnu ligger. 

 100 meter ret nord for det brændte træstykke fandtes der staa- 

 ende lodret i myren en særdeles godt bevaret tynd furustav. 

 (Se fig. 1. tilvenstre). Den er 1,20 m. lang, snaue 3 cm. jevnt 

 tyk og har i nederenden paa den ene side en primitivt udført, lang- 

 agtig tilhugning, dannet af flere snit og endende i et brud, hvor- 

 ved stavens oprindelige tilspidsning er bleven noget defekt. Øver- 

 enden er afbrukket eller afraadnet. Staven maa med hele sin 

 nuværende længde have været stukket ned i myren, siden den af 



