14 H. SAXLUND. [1907 



dybt). Paa en gaard nær Bud kirke, i øst for husene, fandtes 

 10—12 pæle 20 cm. nede i myren, omtr. midt i torvlaget, hvis 

 tykkelse her var 60 cm. Og paa gaarden Kvalsnes i Frænen 

 fandtes der efter meddelelser, som hr. Reusch havde modtaget, 

 pæle vel 1 m. lange, stumpt afskaarne oventil, staaende i lige 

 rækker undertiden 2 i bredden^). Og i samme mj^r blev der 

 for omtr. 40 aar siden ca. 1,5 m. dybt paatruffet et rundt talg- 

 stykke paa omtr. 6 kgr., ligesom der ogsaa fandtes ende! spaan^). 

 Af ældre beretninger om fund af myrpæle kan i denne forbin- 

 delse nævnes, at i aarsber. f. foren, til n. fortidsminders bevar. 

 1877 side 9 omtales 10 med jernredskab tilhugne pæle, indsendte 

 til universitetets oldsagsamling fra Vaagsø paa Søndmøre. Pælene 

 findes der staaende omtr. -/g m. dybt i myren (i blød myr tildels 

 noget dybere). De synes at have været nedsatte i korte rader 

 med ^/s meters (og tildels mindre) indb3Tdes afstand. Om radernes 

 længde og afstand fra hinanden kunde ingen oplysning skaffes. 

 Paa Haram paa Søndmøre opgives pælene at være Vs ^- lange og 

 at findes "/3~1 m- dybt. De staar i lige linjer omtr. fra nord 

 mod syd og tildels ganske nær hinanden (15 cm. og derunder). 

 De er dels runde, dels flade, men alle filspidsede i den nedre ende. 

 De er af furu, rogn eller hassel. Efter sorenskriver L. Daaes 

 meddelelse derom skulde pæle af omhandlede art findes i myren 

 paa de havet nærmest liggende øer, baade paa nordre og søndre 

 Søndmøre; specielt nævnes de at være fundne paa Riste, Vaagsø, 

 Dimø, Haramsø, og Fjertoft; derimod synes de at mangle i de 

 længere inde fra havet liggende myrer, som f. eks. paa de store 

 myrstrækninger ved Aase og Spjelkavik i Borgund sogn (maaske 

 fordi disse myrer i ældre tider har været bedækkede med skog). 

 Det samme forhold finder man forresten ogsaa igjen paa Roms- 



Disse pæles d3'bde i myren spiller stor rolle, men denne kjendtes ikke. Det 

 kunde jo tænkes, at dissse pæle var rester efter et gjærde; men isaafald 

 maatte de, siden de havde holdt sig, i sin tid været nedrammede i mj'ren 

 efter næsten hele sin længde. Og saa langt ned i jorden har neppe gjærde- 

 staur været drevet; og forøvrigt er vel gjærder i saadan mjT i sig selv 

 lidet sandsynlig. 



Kanske talgstykket har været benyttet til glatning af snarerne, som hørte 

 med til myrpælene, og som delvis laa i vand, for at disse, som kunde 

 tænkes at have været af trevler, rødder, siv, sener, tarmer, taggel eller 

 andet, skulde blive tjenligere til sit brug. 



