4 I. HAGEN. [1907 



delse foreligger nogenledes utredet; man vil da kunne vite, om et 

 fund tjener til at utvide kundskapen om artens område, og i be- 

 kræftende fald ta vare på det ; når disse supplerende fund kommer 

 med i den endelige publikation, vil derfor denne kunne komme til 

 at gi et rigtigere billede av dens utbredelse end den foreløbige. 

 For systematiken vil denne sukcessive offentliggjørelse måske også 

 kunne medføre nogen fordel, idet det jo kan tænkes, at den be- 

 handling, som kritiske spørsmål her undergis, kan stimulere dis- 

 kussionen derom og således bringe dem over i en avklaret form 

 til den tid, arbejdet med en norsk løvmosflora kan avsluttes. At 

 denne publikationsmåte også vil medføre den fordel for det ende- 

 lige verk, at mulige fejl i de foreløbige offentliggjørelser kan rettes 

 i det definitive arbeide, er indlj^sende. 



Der er imidlertid også andre betragtninger end hens3met til det 

 gavn, det bringer selve verket, som har været medbestemmende 

 her. Materialet vil nemlig, efter som det blir færdig, kunne be- 

 nyttes i andre retninger. Jeg vil således gjøre opmerksom på, at 

 de bidrag, som løvmoserne kan levere til den pågående debat om 

 floraens vandringer i Norge, i vigtighet ingenlunde står tilbake for, 

 hvad der kan utledes av karplanterne^ utbredelse ; ja moserne kan 

 i denne forbindelse snarere gjøre krav på et fortrin, selv om Karl 

 Mullers ord : „Muscorum familia phytogeographiæ est fundamentum" 

 indeholder en overdrivelse, som ikke er denne forfatters eneste ; de 

 har nemlig en merkelig evne til at bite sig fast, hvor de engang 

 er kommet, og holde sig på steder, hvor de blomsterplanter, som 

 sandsynligvis har ledsaget dem under deres fremtrængen, ikke har 

 kunnet hævde stillingen. I denne forbindelse er selvfølgelig jo 

 mere des bedre, men selv mindre bidrag vil her kunne finde 

 anvendelse. 



Når der er tale om utbredelsen, bør man ikke overse et for- 

 hold, til hvis studium netop den familie, som her skal behandles, 

 leverer det vigtigste materiale, nemlig spørsmålet om, hvorledes 

 mosernes utbredelse er avhængig av lufttemperaturen, særlig av 

 vinterkulden. Træmoserne indtar nemlig i dette stykke en egen 

 stilling, forsåvidt som de i modsætning til arter, som vokser på 

 jord, stener, i myrer o. s. v., må undvære snedækkets dæmpende 



