32 I- H AGEN'. [1907 



skjellige grupper som O. cupulata og O. straminea (med pulchella 

 etc), og denne inddeling gir derfor ingen naturlig opstilling av 

 arterne. 



For at opnå en sådan vil det være til endel hjælp, at man 

 tar hensj'n også til gruppernes øvrige karakterer, især når man ser 

 disse i lys av gruppernes sandsynlige fylogeni. I denne henseende 

 har følgende betragtninger været bestemmende. 



Som slegtens oprindeligste form må O. rupestre betragtes; 

 der er ingen anden art, som viser så stor affinitet til den familie, 

 hvorav Orthotrichaceæ må antages at være fremgåt, nemlig Orim- 

 miacece. Den er en stenmos, og sådanne må i de fleste tilfælde 

 anses for fylogenetisk ældre end træmoser, som allerede forutsæt- 

 ter en vidt gående utvikling av planteverdenen for at kunne eksi- 

 stere. Den viser den mindst differensierte kapsel. For 'det første 

 har stomata den enkleste bygning; de er overfladiske; for det an- 

 det viser tændernes retning efter lågets avstøtning et mindre frem- 

 skredet utviklingsstadium end i de øvrige grupper (alene med und- 

 tagelse av O. cupulata,) og tænderne selv er mindre papilløse. 

 Hos O. rupestre finder man også undertiden den samme tykvæg- 

 gete struktur av kapselhuden som hos Grimmiaceæ, om der end 

 herfra meget ofte findes undtagelser; striperne er litet utviklet. 



Fra O. rupestre skiller O. cupulata sig fornemmelig i formen 

 av stomata. Tændernes bygning og retning er den samme. Hvad 

 kapselhuden angår, er dennes struktur allerede hos O. anomalum 

 noget mere differensieret, idet grundvæven er tyndvægget og nogen- 

 lunde kortcellet; striperne er her mere fremtrædende ved sin av- 

 vigelse i farve end i struktur, men inden gruppen finder der i 

 denne henseende en utvikling sted, som når sit højdepunkt hos 

 O. nudum og urnigerum. 



Fra O. rupestre er videre O. affine utgåt. Vi finder her gan- 

 ske den samme variation i kapselvæggens grundvæv med svakt 

 utviklete striper, men O. fastigiatum står her meget højere. I 

 kapselens stomata er der ingen forskjel fra O. rupestre, derimot 

 er peristomet her nådd videre, idet tænderne er tæt besat med 

 mindre grove papiller og i tør tilstand nedad rettet. 



O. affine er igjen utgangspunktet for 3 eller måske rettere 



