^O. 13] NORGES OKTHOTRICHACEÆ. 33 



4 rækker. Den første består av O. arctica, hvis eneste væsentlige 

 torskjel fra O. a/fine er tændernes beklædning med fine papiller. 

 Den anden utgjøres av O. speciosa, som i likhet med O. arctica 

 har en litet differensieret kapselhud med kutane stomata, men for 

 hvilken tændernes tiisids t nedad krummete stilling er det væsentlige 

 skillemerke. O. speciosa leder igjen over til O. striata ; her gir 

 O. Killiasii var. macrohlepliaris en utvungen overgang, både i 

 sin kapselform og i inderperistomets tendens til at danne mellem- 

 cilier. O. striata skiller sig imidlertid fra O. speciosa ved sine 16 

 enkelte tænder, 16 ensdannete cilier og ved kapselhudens tyndere 

 celler, mer eller mindre avbrudte av striper. Den tredie retning, 

 hvori O. affine utstråler, er gjennem O. fastigiatum til O. stra- 

 minea, en gruppe med tyndvægget, kortcellet kapselhud og meget 

 utprægete striper, indsænkete stomata og fint papiiløse tænder, der 

 likesom hos O. affinia er parvis sammenvokset. Herfra fører dif- 

 ferensieringen videre til en gruppe, (som her er kaldt O. pulchella,) 

 som skiller sig fra O. straminea ved sine 16 frie tænder og 16 

 likedannete cilier, hvilket sidste kjendemerke kun undtagelsesvis 

 findes hos O. straminea. 



En fjerde række, som her muligens kan komme i betragtning, 

 er den isolerle slegt Strømia, som neppe finder tilknytning noget 

 andet steds end hos O. affine. 



Denne opfatning av gruppernes slegtskap fører til følgende 

 fylogenetiske schema : 



striata pulcJtella 



arctica speciosa straminea 



ciipulata affinia 



rupestria 



At bruke stomata som grundlag for opstillingen av disse 

 grupper fører, som allerede vist, ikke til noget naturlig system, 

 men heller ikke kapselstrukturen kan brukcs, ti selv om man ser 

 bort fra, at denne varierer hos O. rnpestria og affinia, måtte man 

 da stille O. cupulata, striata, stra>ni)it'a og pulcJicda sammen, 



