66 I- HAGEN. [1907 



må antas, at den her er sjelden, hvad der også uttrj'kkelig angis 

 fra Ryfylke. I Oplandsamterne hører den neppe heller til de almin- 

 deligere arter, idet der også fra disse kun kjendes et begrænset 

 antal voksesteder, men den går dog i Valders så langt op som til 

 Vang, og i Gudbrandsdalen ialfald til SelogVåge; i de indre dele 

 av Trøndelagen er den endnu iagttat ved Drivstuen (680 m.). Der 

 foreligger imidlertid omstændigheter, som peker i retning av, at der 

 er dele av landet, hvor den ganske mangler. Således findes der 

 hverken eksemplar eller i literaturen angivelser om dens forekomst 

 ved Drammensvasdraget; den savnes på moslisten fra Nordre Fron; 

 i Østerdalen kjendes intet voksested nordenfor Åmot, uagtet særlig 

 Lilleelvedalen er ganske vel utforsket; fra Rørostrakten haves den 

 heller ikke, og i Lofoten, Vesterålen og Senjen, som i de senere 

 år er undersøkt, er den ikke bemerket. 



Dens vertikale utbredelse omspænder alle belter fra havflaten 

 til trægrænsen, men i de øvre dele av skogregionen er den mere 

 sparsom i sin optræden, skjønt den både på Dovrefjeld og i Bardo 

 endnu er fundet ved bjerkegrænsen. 



Orthotrichum speciosum varierer ikke meget. Det er i grun- 

 den kun kapselen, som viser nogen tilbøjelighet i den retning, 

 idet den efter sporernes uttømmelse snart er foldet, snart næ- 

 sten glat. På nogen egenskaper ved kapselen er det vistnok også, 

 at O. elegans er opstillet. Dette navn finder man første gang som 

 et nomen nudum i Schwågrichens fortegnelse over moserne i 

 Franklins „Narrative" (1823) p. 756, og det gjenfindes neppe før 

 i Lindbergs Muse. scand. (1879), men også her uten beskrivelse. 

 En sådan gaves først av Venturi i Muscol. gall., men dennes rig- 

 tighet i et væsentlig punkt bestrides i et arbejde av Zickendrath 

 (i BuU. des Nat. de Moscou 1900 p. 307), hvor Lindberg-fil. har 

 leveret sammenlignende tegninger av vedkommende organer hos 

 O. speciosum og elegans, som gir en forestilling om, h\-ad S. O. 

 Lindberg har forståt under det sidste navn. Men hvis denne hans 

 opfatning av arten er rigtig, (hvad man ikke har lov til at dra i 

 tvil, selv om man ikke vet, hvad den grunder sig på,) så er O. 

 elegans ikke andet end en ganske ubetydelig form av O. speciosum, 

 som ikke skiller sig fra denne i synderlig andet, end at hætte og 



