70 I- HAGEN. [1907 



K. Lom, Øjjordet 550 m.: H. 



ST. Dovre: M. N. Blytt 1835 og 1841; Opdal, Kongs- 

 vold: M. N. Blytt 1854; NestavoUan: H. ; Drivstuen: Berggren. 



var. macroblepharis (Schimp.) Lindb. 



O. sclerodon Schimp. in sched. et iitt.; Wood in l^liytologist 



1860 (nom, nud.) e specim. 



O. macroblephare Schimp. Br.eur. Suppl., Orthotr. p. 7 (1864). 



K. Lom, Lomseggen: Moe; Dovre, Tofte: Schiøtt. 



ST. Opdal, ved Gåvålivatnet : Kaurin ; Nordre Knutshø, 

 Vårstigen: Kiær; ovenfor Vårstigen 1300m., Hesthågåklejvene 750 

 m.: Bryhn & H.; mellem Kongsvold og Drivstuen: M. N. Blytt 

 1841; Drivstuen: Hubener 1828. 



Subsect, 4. O. striata. 



Orthotrichum striatum (L.) Schwågr. 



Den har vistnol< ialfald i henimot 100 år været kjendt som 

 tilhørende Norges flora. Bryum striatum opføres rigtignok allerede 

 i Gunnerus's Flora norvegica, men, som det tilsvarende eksemplar 

 i hans herbarium viser, på grund av en urigtig bestemmelse, og 

 heller ikke Hans Strøms Bryum av samme navn kan tilhøre nær- 

 værende art, så at man må anse Wahlenbergs angivelse i Fl. lapp. 

 (1812) om dens forekomst i Nordland for at være den ældste korrekte. 



Den er en meget utbredt art, idet den forekommer langs k}^- 

 sten fra Smålenene til Alten (70° n. b.) og fra kysten og fjord- 

 bundene fleresteds trænger ind i landet, som langs Drammensvas- 

 draget til Hadeland, til Vestfjorddalen, til Sætersdalen. Derimot 

 mangler den aldeles i de centrale landsdele. På kysten er den 

 søndenfjelds og vestenfjelds en av de almindeligste moser, som 

 findes på løvtrær sågodtsom av alle slags, og den er heller ikke 

 sjelden ved Trondhjemsfjorden, men nordenfor denne falder de 

 kjendte voksesteder spredt med en indbyrdes avstand av en til 

 flere breddegrader. Uagtet den således går længere mot nord end 

 de øvrige arter av slegten, som vokser på trær, (alene med und- 

 tagelse av O. speciosum,) så er den dog intetsteds fundet synder- 

 lig højt over havet; på Vestlandet går den ifølge de foreliggende 

 angivelser ikke højere end til 300 m, og det samme synes at være 

 tilfældet ved Kristiania. 



