No. 13] NORGES ORTHOTRICHACEÆ. 77 



i lavlandet og stiger sommesteds op over skoggrænsen, men er i 

 det hele, ialfald når Trondhjemstrakten undtages, ingen almindelig 

 art. Den vokser på stammen av ener og løvtrær, især de mindre 

 ømtålige, (ask, asp, bjerk, ek, hassel, hæg, or, silje). 

 Voksesteder : 



Bu. Norderhov, Gullerud (en form med røde tænder), Haug 

 kirke : Bryhn ; N o r e, Skjønne : Kiær. 



JL. Sande, Asken: Kaurin. 



Br. Gransherred, Bolkesjø: Kiær. 



Ne. Holt, nordsiden av Nævestadvatnet: Jørgensen; Byg- 

 land, Frøjsnes, Ose, Vasenden; Valle, Hallandsfossen ; Bykle, 

 Trydal: Bryhn. 



SB. Ullensvang, Odda: Wulfsberg. 



SB. Vik, Seljedalen 400 m.: Kaalaas; Hafslo, Kroken: 

 Wulfsberg. 



R. Sun n el ven, Gejranger: A. Blytt; Molde: E. Kaurin. 



K. Vestre Slidre, Rejenskleven : Printz; Vang, Givre 840 

 m., Kvamskleven 500 m. : Kaalaas. 



H. Romedal, Hørsand, Løken: Bryhn. 



ST. Opdal, Drivstuen 700 m. : H.; Skjørstadlien 600 m., 

 Vangslien: Kaurin; V'angsfjeldet 900 m., Håkårsmoene 600 m. ; 

 Rennebu, Eggan 360 m.. Grindal 240 m.: H. ; Melhus: Jør- 

 gensen; S trin den, ved Nyvejen ovenfor Sluppenbroen, Nardo, 

 Stendal; Trondhjem, Tungen 270 m., Ilsviken: H. ; Stenberget: 

 Wulfsberg; Malvik, Volden: H. 



NT. Nedre Stjørdalen, Skatval kirke: Bryhn. 



No. Hem n es, Brendberget: Arnell; Mo, Selfors : A. Blytt; 

 S alt dal en: Sommerfelt; Junkerdalen: Arnell; Hals; F au ske, 

 Sandnes, Løgaflen; Sørfolden, Djupvik: H. 



Tr. Bar do. Rubben ved bjerkegrænsen : Arnell; Tromsø- 

 sundet, højt oppe i Tromsdalen: Jørgensen. 



O. paUidum står ganske vist nær O. pallens, men kj endes 

 dog allerede på sine længere tilspidsete, stikkende blade; i almin- 

 delighet er også papillerne mere udviklet, især på de unge blade 

 Hætten er hos O. pallidmn sooi oftest nøken, kun sjelden findes 

 et og andet kort, glat hår, men langs kjølcne er den, mere og 

 mindre spredt, besat med temmelig tj'delige papiller. Tandkransen 

 er i almindelighet noget kortere end hos de nærslående arter; i 

 den øverste del av tænderne savner man aldrig 1—3 tydelige tvær- 

 lameller og desutcn langs tandparrets forbindelseslinje oventil en 

 list, som træder ut over spidsen. Tænderne er altid meget fint 



