78 I- HAGEN. [1907 



prikkete, som oftest næsten farveløse. Mellemcilier findes ikke 

 sjelden og kan undertiden nå den halve længde av de ordinære. 



Orthotrichum paradoxum Grønv. 



Blev av Grønvall beskrevet i 1889 fra Davos i Schweiz og er 

 ikke senere angit fra noget andet sted. 



Imidlertid forekommer den også i Norge, men er her meget 

 sjelden, idet den kun foreligger fra 4 steder; disse ligger alle i de 

 centrale landsdele, i fjeldregionen eller højt oppe i træbeltet. Da 

 den vokser på træ, blir det således kun de hårdføreste arter, som 

 kan tjene den til underlag. 



. K. Våge, Sørem på ener: Kaurin ; Gjendeshejm 1020 m., 

 på Salix: KsLurm & Ryan. 



ST. Opdal, Vangsfjeldet 800 m., på ener: Kaurin 1886; 

 ovenfor Håkår på en utgar 700 m : H. 



Tuerne er lave, tætte, ofte temmelig utstrakte, brunlige, kun i 

 toppen grønne. Sporerne på de norske eksemplar er rødgule, 

 medens Limpricht beskriver dem som brunagtig grønne hos plan- 

 ten fra Schweiz, men på denne ulikhet er ingen vegt at lægge, da 

 sporerne også hos andre arter av Orthotrichum viser forskjellig 

 farve i forskjellige eksemplar, måske på grund av frugtens for- 

 skjellige alder. Cilierne er vistnok konstant 16, men ingenlunde 

 altid av samme længde. Den lar sig desuagtet uten vanskelighet 

 skille fra de nærmeste arter ved hjælp av de tykvæggete celler i 

 bladgrunden, fra O. pallens desuten ved sine spidse blade med 

 længere papiller, fra O.pallidum ved hættens glatte overflate, ved 

 tænderne, som mangler lameller og er regelmæssige i spidsen, samt 

 ved de længere cilier, fra O. Arnellii ved de spidse blade og regel- 

 mæssige, ikke gjennembrudte peristomtænder, som er prikket eller 

 ialfald kun yderst utydelig længdestripet, og endelig ved hættens 

 mangel på papiller, fra O. Philiberti ved de langsomt avsmalnende 

 blade, ved den nøkne hætte og de 16 cilier. 



Orthotrichum Arnellii Gronv. 



O. gevaliense Grønv. in Bot. Not. 1886 p. 41. 



O. boreale Gronv. Nya Bidr. p. 8 (1887). 



Beskrevet i 1885 efter svenske eksemplar. De tidligere nor- 



