No. 13] NORGES ORTHOTRICHACEÆ. 81 



Og Stemmer overens med, hvad man finder i de andre grupper. 

 I kapselform er O. Philiherti skuffende lik O. ScJwnperi, ialfald 

 i fugtig tilstand, så at forveksling av disse to arter let kan finde 

 sted, når man ikke er opmerksom på bladenes forhold og hætten; 

 man har hos begge den samme mot stilken tvert avsatte kapsel- 

 grund. I hættens forhold derimot frembj'r O. Philiherti forskjel 

 fra alle andre europæiske arter ; der er ingen av disse, såvidt vites, 

 som har hætten nøken nedentil og ovenfor midten eller ialfald i 

 toppen tæt hårklædt. 



Orthotrichum alpestre Hornsch. 



Denne av Hornschuch utskilte art beskreves først i 1849, men 

 omtales desuagtet allerede i Sv. Vet. Akad. Handl, for 1846 av 

 Schimper som fundet på Dovrefjeld. Den var imidlertid langt tid- 

 ligere (i 1821) samlet i Saltdalen. 



O. alpestre vokser fortrinsvis på mer og mindre skyggefulde 

 klipper, fornemmelig av skifer, dog også på kalkberg, meget sjel- 

 den derimot på hårdere bergarter; en sjelden gang kan man også 

 finde den på trær, (asp, bjerk, hæg, or). Den har sin største ut- 

 bredelse i de centrale skifertrakter i landets sydlige halvdel og er 

 således almindelig såvel i Gudbrandsdalen som på Dovrefjeld og 

 i Opdal ; herfra stråler den ut i flere retninger, sydover således til 

 Ringerike, ja helt ned i Bærum, til Telemarken og Sætersdalen, 

 vestover til de højere fjelde i Bergensamtcrne, hvor den imidlertid 

 er meget sjelden, i nordvest til Romsdalen og Sundalen, mot øst 

 til Lilleelvedalen og Røros Mellem Soknedalen i Søndre Trond- 

 hjems amt og Mo i Ranen er der et hul i dens utbredelse, som 

 utvilsomt vil bli ialfald delvis utfyldt ved fremtidige undersøkeiser. 

 Xordenfor polarkredsen er den atter almindelig i Ranen og Salten 

 'g er likeledes kjendt fra flere steder i Tromsø amt, medens der 

 fra Finmarken kun er et enkelt voksested at anføre. Navnet passer 

 ikke godt til artens forekomst i Xorge, da det kun er undtagel- 

 sesvis, at den er truffet over bjerkegrænsen ; den har derimot sin 

 væsentlige utbredelse i skogregionen, såvel den lavere som den 

 højere; på enkelte steder stiger den endogså ned i lavlandet. 



O. alpestre er meget varierende. Der er opstillet en var. major. 



