86 I- HAGRN. [1907 



alm, ask, asp, ek, korkalm, lind, løn, „poppel", Salix fragilis og 

 lanceolata samt syrin. 

 Voksesteder : 



Sm. Onsø, Skare, Krosnes, Slevik, Græsvik: Ryan; Glem- 

 minge, Nøkleby, vestenfor den gamle kirke; Østre Fredrikstad, 

 Sorgenfri: H.; Skjeberg, Hafslund: Ryan; Rygge, Mjølløs: 

 Kaalaas. 



A. Kristian i a, Ekeberg 1849, Tøjen: M. N. Blytt; Ulle- 

 vålsvejen: Kiær; Åker, Grefsen, Holmen: Kaalaas; mellem Skarp- 

 sno, og Frogner: A. Blytt; Bygdø, Rød; Bæ rum, Ring-Stabæk: 

 Kaalaas; Høvik: Kiær; Ssndviken: Bryhn ; Asker, Nes, Hvalstad, 

 Sem: Kaalaas. 



Bu. Norderhov, Ask; Høne fos: Bryhn. 



JL. Sande, østenfor elven ved Gunnestad, Prestegården ; 

 Holmestrand, i parken: Kaurin; Sem, nær Tønsberg: Jørgen- 

 sen ; T j m 0, Rød : Bryhn. 



Ne. Bar bu. Barbudalen: H. ; Bygland, P>øjsnes: Bryhn. 



SB. Stord, Lervik; Fuse: Jørgei:sen; G ran vin, Ejde: 

 W'ullsberg; År stad, Møllendal : Jørgensen. 



^^jB. Vik: Kaalaas; Au ri and, Prestegården: Kaalaas; Aur- 

 landsvangen : Bryhn. 



ST. Strinden, Ladehammeren: H. 



NT. Nedre S tj ordalen, Skulbørstad, Skatval: Bryhn. 



Orthotrichum pumilum Svv. 



Blev i 1799 beskrevet av Svvartz, men navnet anvendtes av 

 senere forfattere om O. Schimperi. Den herved opståede urede i 

 nomenklaturen fremgår av følgende sammenstilling: 

 O. pumilum Sw. 179i). 

 O. fallax. Bruch 1826, Br. eur. O. pumilum Dicks. ISOl, Br. 



1837. eur. 1837. 



O. pumilum Hamm. 1852. O. Schimperi Hamm. 1852. 



O. pumilum Schimp. 1860. O. fallax Schimp. 1860. 



For Norge er den angit av Sjmmerfelt i 1826, men pågrund- 

 lag av en falsk bestemmelse; om den første rigtige angivelse fin- 

 des hos Ångstrøm (1842) eller hos Wulfsberg (1875), lar sig 

 ikke bringe på det rene. 



Den stemmer i sin forekomst og utbredelse overens med den 

 foregående art, kun med den forskjel, at den er sjeldnere på Vest- 

 landet, og vokser likesom denne på stammen av enkeltstående 



