Allmän del. 



J-iiom växtvärlden finnas vissa grupper af arter, af de mest skilda förvandt- 

 skaper, hvilka mera än hvad i allmänhet är fallet med växter äro tillpassade 

 efter ett enda moment i de yttre förhållandena. Sådana biologiska grupper 

 möta t. ex. i' vattenväxterna, i epifyterna, i slingerväxterna. — I det fiirst- 

 nämda fallet är det själfva det omgifvande mediet, som föranleder vidtgående 

 omgestaltningar; i de bägge sistnämda är det behofvet af ljus, som tvingar del- 

 tagarne i dessa formationer uppåt. De bägge sistnämda vinna, såsom så ofta i 

 naturen är fallet, samma mål pä olika vägar. Klart är dock att då det — 

 som ScHiMPER säger i afseende på epifyterna — "är de egenskaper, på hvilka 

 de yttre lefnadsförhållandena utöfva det största inflytandet, som ligga till grund. 

 f(')r dessa grupper, man vida bättre beträffande dem kan hålla de skilda mo- 

 menten (Einflüsse) isär". Det är också den omständigheten, att det är möjligt 

 att vid t. ex. en komparativ anatomisk undersökning klarare än vanligen är 

 fallet precisera vissa yttre forhållandens inflytande på växternas byggnad och 

 lif, som ger undersökningar öfver dessa grupper ett särskildt intresse. 



Det är från denna synpunkt af lefnadssättets inflytande på den slingrande 

 stammens byggnad som jag sökt lämna ett bidrag till förståendet utaf en af de 

 fullständigast tillpassade biologiska växtgrupper, som kanske finnas. 



Slingerväxterna såväl som epifyterna tvingas utaf behof efter ljus upp 

 öfver dom omgifvande vegetationen. De senare vinna sitt mål, genom att flytta 

 upp i trädens toppar i de trakter där fuktigheten sådant tillåter; de förra vinna 

 det genom en — i förhållande till deras stammars tjocklek — inom växtriket 

 i öfrigt med få undantag nästan oerhörd förlängning af sin stam, samt genom 

 den säregna egenskap hos denna, som fått namn slingring. Få fakta inom det 



Lnnds Univ. Årsskrift. Torn. XXYIII. 1 



