■i Gniiiiar Andersson. 



De funktionerande organens storlek ' och beskaü'enliet ge en exakt före- 

 ställning om funktionens storlek. När därför en någon viss funktion tjenande 

 väfnad har undergått tillökning eller reduktion i jämförelse med den motsva- 

 rande hos närstående arter, som lefva under mera ''normala" förhållanden, torde 

 detta kunna anses som en gifven tillpassning. Men de slingrande stammarne 

 äro metamorfoserade typer med de mest olika naturliga förvand tskaper. Den 

 byggnad, med hvilken de s. a. s. gått till slingringen har varit vidt skild och 

 då de specifika lefnadsvilkoren trycka sin stämpel endast ])å vissa delar af 

 stammens byggnad, företer denna, såsom jag i det följande på tlera stållen blir 

 i tillfälle att visa, "slägtdrag", hvilka mången gång otvifvelaktigt kunna vara 

 den slingrande stammen till fördel framför andra slingrande, äfven om de på 

 intet sätt kunna betraktas såsom tillpassningar efter lefnadssättet. 



På grund af orsaker sädana som de, hvilka nu antydts och därjämte be- 

 roende på den tid, under hvilken utvecklingsgången hos en naturlig artgrupp 

 har gått åt en tillpassning för slingring, och på grund af andra delvis ej j)åvis- 

 bara omständigheter har denna tillpassning framskridit olika långt. ]\Ian kan 

 därför vid undersökning af ett större antal hithörande arters stainnuir lått nog 

 urskilja sådana, hvilka såsom t. ex. Basclhi stå på första stadiet af tillpassning 

 och sedan följa serien framåt. Bland örtartade slingerstammar torde de för lefna<ls- 

 sättet fullständigast utvecklade vara vissa af de till FapRiouuccce höraucle jämte 

 Hmnulus, hvilka visa stor öfverensstämmelse sinsemellan, vidare de slingrantle 

 LkmvohmJ aceerna jämte några andra. 



På gi'und häraf och då det af dessa varit jämföiclsevis lätt att erhålla 

 fullständigt material ha dessa .skarpiist utvecklade typer egnats ett mera detalje- 

 radt studium; här framlägges också en speciel redogöi'else för stambyggnaden 

 hos Htimulus. 



Under undersökningens gång har emellertid en och annan synpunkt fram- 

 trädt, från hvilken förståendet af dessa egendomliga stammar sker enklare och 

 naturligare än utan sådana skulle varit fallet. En något generellare framställ- 

 ning af dessa har jag trott vara lämplig ej minst därför att med hänvisning 

 till en sådan en nedtyngande vidlyftighet i den speciella delen lättare kan 

 undvikas. 



Såsom ej hypotetisk kan väl d(ui satsen anses att den fördel växten vin- 

 ner genom förlängning af sin stam uppåt öfver den öfriga vegetationen till 

 allra största delen ligger i att den fåi' rikligare tillgång på ljus och viiniic 



