Studier öfver örtartade. slingrande stammars jämförande anatomi. ' 



af tvärsnittet utaf dessa — gifva en förklaring öf^-er detta ,för slingerväxternas 

 anatomi utmärkande draget därigenom att "es sich gerade bei diesen Pflanzen 

 darum handelt, die Widerstände, welche der schnellen Fortbeweeunü' der Luft 

 auf weite Entfernungen entgegenstehen, möglichst zu verringern" (1. c. sid. 421). 



Öfverhufvudtaget tyckes utaf dessa förf:s framställning framgå att de då 

 (1881) kvarstodo på den äldre ståndpunkten att anse trakeerna såsom "Durch- 

 liiftungscanäle", ty dels förekommer gång på gång resonement öfver ledningen 

 af luft — så 1. c. sid. 422. ^'Diess ist leicht erklärlich, wenn man bedenkt, dass 

 nicht nur die Leitung der Luft auf grössere Entfernungen hin in Betracht kommt, 

 sondern dass auch für jedes Blatt, für jede Knospe u. s. w. eine Anzahl luftleitender 

 Canäle vorhanden sein müssen, bei denen es sich nur um Versorgung mit Luft 

 für kleinere Pflanzentheile handelt" — dels omnämnes endast i förbigående 

 möjligheten att vattenledning ') vore dessa anatomiska elements "hufvudfunktion". 



Under det senare tiotalet år har som bekant genom en serie undersöknin- 

 gar åsigterna i detta afseende betydligt förändrats. Att här ett så pass vid- 

 lyftigt ingående på Westermaier & Ambronns åsigter i det nämda arbetet ^) 

 skett beror, utom på att det är ett af de vigtigaste bland de arbeten, som be- 

 handla här ifrågavarande ämne, därpå att det är ett synnerligen godt exempel 

 på det afprofvande af naturen, som ofvan anfördes som utmärkande för den 

 ensidiga, anatomiskt-fysiologiska tolkningen; de stora kärlen skola passa och de 

 passa antingen de nu föra luft eller vatten. 



En riktig tolkning af kärlens funktion är naturligen utaf största betydelse 

 för förstående utaf slingerstammarnes byggnad. Också har AVestermaier, ifall 

 han vid författandet af den nämda afhandlingen värkligen kvarstod ])å den 

 gamla åskådningens grund, sedan lämnat denna ^). 



') "Dies betrifft sowohl die Leitung in offenen Bahnen: diejenige der Luft (oder aucli 

 des Wassers) in den Gefässen,,. L c. sid. 420. 



^)" Att Westebm-iiek & Ambiionn" i detta följde de då inom skolan härskande åsigterna 

 torde framgå af följande ställe hos Schwendener, der han talar om den slingrande monoko- 

 tyla stammens byggnad; „flberdiess ist der ganze gtamm bekanntlieh viel schlanker angelegt 

 und dafür behufs hinlänglicher Ventilation mit aussergewöhnlich grossen Gefässen ausge- 

 stattet". Mek. Princ; sid. 125. — Hvarför en smal stam skulle behöfva mera, utbildade 

 ventilationsanordningar än en tjock, och ej tvärt om klargöres icke. 



^) Se: Ziu- Kenntniss d. osmot. Leistungen des lebenden Parenchynis. — Ber. d. d. bot. 

 ües. I880. — Äfven ILiBERUNUT anser dem i sin Phj-siol. Anat. sid. 214 föra vatten. 



