14 



(TUiniar Andersson. 



.liiinfr)!' mail clrs«i slingmiidc arfcr med t. ex. Aristulochid ClnuKtitix Hniicr 

 iiuin att hos denna de yttre cellagren äro utbildade som kollenkyiii, under det 

 att den förvedade cylindern endast uppträder i de nedre internodierna, oniedel- 

 haiT innanfiii' kt)llenkymet; således på motsvarande ställe i grundväthaden där 

 den tinnes hos de slingrande arterna. Anspråken pa böjningstasthet äro ocksä 

 tydligen hos en upprat växande art störst i den nedre delen af stammen. ■ — 

 Med de slingrande Aiistoloch teerna öfverensstämma på det allra närmaste de 

 arter, som undersökts af slägtena Bounsingaulfia och BasclJa samt i hufvudsak 

 äfven Pofijf/omtiii. 'I'ill dem ansluta sig äfven, med de afvikelsei' den nuuio- 

 kotyledona typen for(lrar, de undersökta slingrande Li/i((crci-ti(i (såsoin Gritono- 

 pheciuni ci/iiios/iiit, samt såvidt det varit möjligt att döma af JuNfiNKRS ') ar- 

 bete, jämfördt med Schwendeneks ofvan citerade yttrande, äfven Bioscorrerna. 



Afven hos öfriga slingerväxter uppträda i yttre delen af stammen med få 

 undantag prosenkymatiska element, hvilka dock nästan alltid äro af hårdbasts 

 natur, men dessa utbildas dels vida, senare än den nämda cylindern, dels äro 

 de ofta icke ellei' endast delvis och sent förvedade samt vinna iddrig den mäk- 

 tiglict eller bilda den kompakta cylinder, som i tle nämda fallen, där kärlknip- 

 pcna utgöra skilda strängar, som livar för sig genomlö|ia hela stainmeii. Såsom 

 jag nedan skall söka visa, äro dessa elciueiits betydelse ocksä ^'U annan än hos 

 t. ex. en slingrande Aristolocliia. 



Den yttre cylindern hos de nu ifrågavarande arterna torde sålunda ha 

 samma funktion att fylla som den sekundära vedens först utl»ildade del i de 

 föi-ut afhandlade stainniarne, nämligen att gifva den kring stödet lindade stam- 

 men vederbörlig fasthet. Den yttre delen af den sekundära veden hos den 

 f/irut iippstälda typen motsvarar sålunda i fysiologiskt afseende hela den sekun- 

 dära ved, som utveckhis hos dessa nu sist omtalade arter. 



Denna betydande skilnad i annrdningen af de mekaniskt värkande ele- 

 menten i de slingrande stamniarne är uteslutande att hänföra till utvecklings- 

 historiska grunder. Vid en jämföirelse med närstående U})präta arter såsom 

 inom slägtena Ari^^folocliiu orh ]'<i/iif/(ii//nii .finner man nämligen en fullständig 

 öfverensstämmelse i byggnadsplan. Denna har visserligen modifierats af lef- 

 nadssättet, incu ligger dock till grund för den olika riktning, i hvilken utveck- 



') lliilrnt!' till kiiniieiluinen om aiiatoiiiieu lios IVuiiiljen Dioscore:*'. K. Vet.-Akad. Handl. 

 Hill. 1!<I. 13. .Vtd. Ill X:o 7. 



