in 



Gunnar Andersson. 



lian art händer det dock,, att det sekundära bastet blir af så pass stor niäktighet, 

 att de äldre elementen i själfva bastet, hvilka ej skyddas af det periferiskt be- 

 lägna liårdbastet, skulle sammantryckas. Till skydd häremot utvecklas hos t. ex 

 J/tninihi,s Lnpiiltm. sä som af Kg. S synes, omväxlande med vedbastelement 

 grupper af hårdbast, hvilkas funktion torde vara att skytlda de stora silrinvn 



-22229 



hh 



!ji^ -.; 







Fis. 8. 



Tvärsnitt genom barken och bastet af Hinnvl-us Liqndna i femte inter- 

 nodiet nedifrån, hh primärt hårdbast; Aft' sekundärt härdbast'; yh tömda 

 grafsyrebehållare ; s silrör; /,■ kambinm. '»I,. 



mot hoptryekning. Sålunda finner man i nedersta delen af denna arts stam 

 ända till tre innanför hvarandra belägna zoner af hårdbast åtskilda af vekbast- 

 element. Enstaka silrör kan man också, som af tafl. T tig. 17 synes, finna 

 nästan helt och hållet omgifna af hårdbast. 



Den starka förvedning, som egt rum i den småcelliga väfnaden kring kär- 

 len, (let väl iitvecklade system af balkar i dem in. fi. förhållanden, hvilka 

 framgå af den speciella redogörelsen tör den sekundära vedens l>yggnad hos 

 t. ex. Un Dl tillie, men hvilka återfinnas hos nästan alla de undersökta slingrande 

 stammarne, torde också böra räknas såsom lokalmekaniska anordningar gynn- 

 samma f(ir de speciella kraf de slingrande stammariies lefnadssätt orsaka. 



