studier ülVer ilrkirtado, sliiisranilo staiiiniarä jäinföramlr! anatnini. •>-J 



af fleras anatomi fordrade, om oj en del af deras anatomiska egendomligheter 

 varit sådana, att de knnna anses ega intresse äfA-en om det ej är möjligt att 

 lämna en klar utredning af innehållets beskaffenhet. 



Att detta emellertid sknlle bestå af uteslutande garfsyra är på förut an- 

 förda grunder ytterst osannolikt. De ämnen, som sammanfattas under detta 

 namn f(")rekomma, så vidt man känner, alltid i lösning; deras uppträdande i så 

 stora mängder som här är fallet — ungefär 10 "/„ af den unga stammens ku- 

 l)ikinn('liåll — är, äfven med antagandet att den spelai' rollen af näringsämne, 

 knappast öfverensstämmande med livad man i öfrigt känner om de olika nä- 

 ringsämnenas ledning oeh fördelning. Ett annat ^ner bevisande, ehuru icke fullt 

 åtgörande skäl mot att innehållet uteslutande skulle vara garfsyra, är att man 

 med åtskilliga reagentier såsom järnsalter, anilinblått, eorallinsoda ') kan [)åvisa 

 en olika färgning d. v. s. olika halt af garfsyra i behållarne, dels |)å olika 

 höjd i stammen, dels äfven på alldeles närliggande och detta också i sådana, 

 där beskaffenheten af gai'fsyrebehallarne i öfrigt ej visade någon olikhi^t. — 

 Om det ej voi-e så, att gai'fsyran här u|)pträder imprägnerande ett annat inne- 

 håll kunde det förhållandet också svårligen förklaras att den visade den egen- 

 domliga fördelning, som man finner i dessa behållare. På t. ex. fig. 4 å taÜ. 

 återgifves efter tusen gångers immersionsförstoring en del af en garfsyrebehåUare, 

 som vid lägre fiu'storing såg ut att vara delad af en vägg. Den nedre mörka delen 

 färgades med Moll-Klerckerska rcagenset blåsvart, under det att den (ifrc 

 delen, som tydligtvis ej innehöll vare sig garfsyra eller andra fasta beståndsde- 

 lar; endast hade en svag schattering i Ijusgrått. Dylika liilder äro ytterst van- 

 liga. I en del af dem tyckas ofta värkliga tvärväggar vara f(')r handen. Ut- 

 redandet af dessa "tvärväggars" beskaftenhet har orsakat ett både Uuigt oeh tids- 

 ödande ai'bete, men jag tror mig också nu kunna lämna en, de värkliga för- 

 hållandena motsvarande redogörelse för desamma. Ofta finner man särskildt i 

 något så när äldre partier af garfsyrebehållarne — däremot aldrig i d(^ allra 

 yngsta delarne — l)ilder, i hvilka det ser ut sem om garfsyrobehål låren vore delad 

 af en vägg. Större delen af dessa, hvilka ha ett sådant läge, att en högre ITu-- 

 st(n'ing kan användas, visa sig dock vara beroende af fih'hallanden af samma natur 

 som i det nyssnämda fallet. Ofta finner man däremot en anhopning af innehållet, 



' I Deiiiiii olika frirgiiing' frainträdde, skarpast sedan snitten fått li.yga ftt dygn i caral- 

 iinsdda, hvarefter do afsköljas lagom. \)o blidVo dels bruinvida, d(ds svartlda, dels grå. 

 Lunds Univ. Ärsskr. Tom." XXVIII- 5 



