'^'J Gunnar Andorsson. 



i'äss- und Siebgruppen, — — — — das Zwischengewebe ist schwach entwic- 

 kelt und besteht aus faserförmigen, sklerotischen Zellen". ') Det andra slaget 

 eller "Haftwurzeln" karaktäriseras däremot på följande sätt. "Das Gefässbündel 

 ist dünn und besteht der Hauptsache nach aus sehr dickwandigen, stark ver- 

 holzten, faserförmigen Zellen, während die (xefäss- und Siebgruppen nur wenige, 

 englumige Elemente besitzen". En mera fullständig ()fverensstäramelse mellan å 

 ena sidan näringsrötterna och den yttre delen af den sekundära veden hos Hu- 

 innhfs, å andra sidan mellan häftrötterna och den inre delen af samma ved 

 kan man svårligen fordra. Oaktadt den nästan alltid så genomgripande, äfven 

 i do anatomiska karaktärerna sig yttrande olikheten mellan stam och rot, är 

 skilnaden här på grund af funktionens inflytande endast den, att i ena fallet — 

 af lätt begripliga yttre orsaker — arbetet har fcirdelats på tvänne olika organ, 

 under det den i det andra endast har förlagts till tvänne olika delar af samma 

 organ. När man betraktar Schimpers afbildningar, behöfver man endast tänka 

 sig kärlknippe-regionen i hans figg. 3 och 5 å Tafl. Hl infäld i den i figg. i2 

 och 4 för att i stort sedt ha samma bild som den i de nedre internodierna af 

 IIumv?>ts. 



Den olika funktionen är i fråga om de nämda epifyterna otvetydig. Dessas 

 ända till ett hundratal fot eller mera långa näringsrcHter, äro som Schimper 

 säger: "durch ihren histologischen Bau zur Leitung der Nährlösung ausgezeich- 

 net angepasst, während die nicht geotropischen rankenartige, ausserordentlich 

 faste Haftorgane von Aveit geringerer Länge darstellen". Den inre delen af den 

 sekundära veden hos Humuhis är, om man så får säga, humlerankans häftorgan, 

 medelst hvilket den håller sig kvar vid stödet, under det den yttn* delen äi- den, 

 som tillför vattnet och mineralsalterna. 



Framställningen af bastets utveckling afslutades i det fih'egaende med re- 

 dogörelsen för garfsyrebehållarne. För dem redogjordes då i ett sammanhang, 

 här återstår sålunda endast att följa de r)friga elementen i deras vidare utbild- 

 ning. Först i det stadium då stammen afslutat sin sträckning, finner man de 

 första silriu-en anlagda. De äro af den typiska, mångbeskrifna beskaffenheten 

 med angränsande följeceller. Det kambiform, som utgör den återstående delen 

 af vekbastot, får isynnerhet i l)astets yttre del i de äldre internodierna genom 

 tangential sträckning en nästan jiarenkymatisk form. Med hvilket namn — 

 parenkym eller korta kambiformceller — man i detta fall vill beteckna dessa 



') Die epiphytisclie Veget.ition Amerikas. — Jena. 1888; sid. 55. 



