Johan Eriksoii. 



hos denna art, anmärker, att bladspetsen endast utgöres af en spiralcell oeli de 

 båda epidermislagren, hvilka till och med på detta ställe bära klyföppningar, 

 omtalar klyföppningarnes talrikhet o. s. v. 



Professor F. W. C. Areschoug beskrifver i den år 1878 i Minneskrift ut- 

 gifven af Fysiografiska sällskapet i Lund publicerade innehållsrika afhandlingen 

 "Jämförande undersökningar öfver bladets anatomi" bladbyggnaden hos Lycopo- 

 dium annotinum, hvari framhålles bladens enkla struktur, den sneda anordnin- 

 gen af grundväfnadseellerna, förekomsten af porskifvor i mesofyllct samt för- 

 vedningen i bastet, hvilket jämföres med Conifercrnas transfusionsväfnad. 



Ar 1888 pul)liceraile prof. (i. Haberlandt i tidskriften Flora en intressant 

 uppsats "Die Clorophyllkörper der Öelaginellen", hvilken beröfvat min skrift en 

 del originalitet. Häri underkastar författaren det redan af Russow antydda för- 

 hållandet i cellinnehället en närmare granskning. Han beskrifver kloroplaster- 

 nas form i de olika vilfnaderna hos en del arter, afbildar och omtalar den in- 

 tressanta perlbandsformen i stammens barkparenkym, bladets grundväfnad och 

 undre epidermis, anmärker, att stärkelsen bildas omkring cellkärnan, hviken så- 

 lunda härvidlag kommer att spela samma rol som pyrenoiderna hos lägre växter. 

 Då min undersökning omfattat ett större antal arter, har jag tillåtit mig att 

 närmare beskrifva äfven cellinnehållet. 



I P. A. Dangeards år 1889 i tidskriften Le Botaniste (6 fasc. Decemb. 

 häftet) offentliggjorda afhandling "Essai sur l'anatomie des Cryptogaraes vascu- 

 laires" behandlas 28 arter af slägtet Selaginella. Då jag redan på våren 1881) 

 i Botaniska Föreningen i Lund framlade resultaten af mina undersökningar, 

 anser jag mig med afseende på nämde förf. kunna göra anspråk på en viss 

 prioritet. För öfrigt är Dangeards analys temligcn skematisk. Han gifver 

 emellertid en anatomisk indelning af bladen, som naturligen nära öfverensstäm- 

 mer med min, då (!n sådan systematisering måste grunda sig på mesofyllets och 

 epidermis' olika natur. Först urskiljas tvänne hufvudtyper: 1) De båda öfver- 

 hudslagren äro likartade, 2) öfverhudslagren äro olika. Linder den förs'a huf- 

 vudtypen uppställas två former a) arter med homogent mesofyll och b) arter 

 med heterogent mesofyll. Vidare anmärker förf. klyföppningarnes egendomliga 

 läge på undersidan af bladen i närheten af medelnerven hos flertalet artei', 

 redogör i största allmänhet för kärlknippets sammansättning, påpekar förekom- 

 sten af ett endodermisartadt cellager omkring kärlknippet o. s. v. '). 



') Sid. 247-250. 



