Selaginella. 



Då de undersökta släkt(Mi:i uro g-anska olika hvarandr'a i såväl anatomiska 

 som l)iologiska förhållaiideii, liar d(>t synts mig lämj)ligast att behandla livarje 

 släkte för sig. Selaginella är ett ytterst artrikt släkte: i Bakers monografi äro 

 beskrifna icke mindre än 33*4 arter. Dessa växter äro i allmänhet små kry- 

 pande eller upprätta mosslika örter med bladen antingen likartade och spiral- 

 stälda, såsom hos ett mindre antal arter, bl. a. Selag. spinosa, S. rupestris m. fl. 

 (Sectio Homseophyllfe) eller olika till storlek och form och ordnade i fyra rader 

 på stammens ryggsida och flanker (Sectio Heterophyllse). De laterala bladen 

 äro mer eller mindre osymmetriska, i det att den kanten, som nedtill täckes af 

 stammen eller det föregående l)la(let, är utsvängd och mycket tunnare än den 

 motsatta sidan. 



Till en början behandlas i ett sammanhang de laterala bladen hos olika 

 arter, hvai'efter följer en kortare ()fversikt (>fver de dorsala bladen. 



Epidermis med tillhörande bildningar. 



Epidermis visar hos detta släkte icke samma likartade byggnad som hos 

 flertalet högre växter. Såväl livad cellformen som den kemiska beskaffenheten 

 af ytterväggen beträffar, förefiniias betydliga skiljaktigheter hos de olika arterna. 

 Epidermislag.ren äro hos en del arter ungefär likai'tade på båda sidor af bladet, 

 i det att cellerna i tväi'genomskärning äro nästan rektangulära med de inre 

 hörnen något afrundade och i längdsnitt temligen sträckta i bladets längdrikt- 

 ning, såsom hos S. Kranssiana m. fl. (Tab. I Fig. 16). Hos en stor mängd 

 arter är den öfre epidermis pallisadformig, antingen nästan typiskt pallisad- 

 formig eller trattformig, under det att den undre öfverhudens celler hafva en 

 långsträckt, något plattad form: S. Martensii m. fl. Tal). I Fig. G och 10). 



