12 



Joliaii Erikson- 



rotciB bland mossorna äro kl()r()fYllkfOi>]»aruo liksom i vissa fall hos ifrågava- 

 rande familj odelade. 



Förekomsten af palissadparenkyni på ofvanliladens morfologiska undersida 

 och saknaden af palissadformigi utbildade celler på don del af de laterala 

 bladi'u, som betäckes af stammen, talar lov den Stahlska ') uppfa,ttn ingen, att 

 ljuset är orsaken till palisadcellernas form oeli oiientering. 



De af mig undersökta Sclaginellaarterna indelas naturligast, livad l)lad- 

 anatomien beträffar, på ffjljande sätt: 



A) Öfre epidermis palissadformig. Mesofyll likartadt, svampigt. Selaginella 

 Martensii, uncinata, helvetiea, hiematodes, apns, denticulata, eohvoluta, 

 jungermannioides, brasiliensis, monos})ora, cordifolia, eanalieulata, miero- 

 phylla. 



B) Öfre epidermis icke palissadformig. Det öfversta mesofyllet palissad- 

 formigt. 



1) Dr ijfji' och widre (^ndcrmislaf/rrn /ikartade. 



Selaginella Kraussiana, Poulteri, bombycina, fissidentoides, lingulata. 

 mongoliea, involvens, lepidophylla, pilifera. 



2) Epidermislat/rcii olik(üi(i,<k. 

 Selaginella Willdenowii. 



C) Inga palissadcelier. 



1) De öfre ocli uvdrc cpidcntiisliKji-eii /iLtniadr. 



Selaginella spinosa, uliginosa., saecliai-ata, Douglasii, rupestris, Oregana. 



2) Epidermisln/ircv o/lkmiadi'. 

 Selaginella sev]iens. 



Grupp A. 



Selaginella Martensii Spiing. 



Då S. Martensii utmärker sig genom synnerligt kraftiga vegetationsorgan, 

 erbjuder den ett förträffligt undei'sökningsmaterial, hvarfr»- jag gjort särskildt 

 denna art till föremål för en detaljerad undersrikiiing. Denna art nppträder i 



') E. Stahl: Ueber don Einfliiss der Liclitiiitonsitiit auf Struct.iir und Aiiordiuing des 

 Assimilationsparojiclij'ms. Hot. Zeit. 1880. 



