Bidi-an- till kännedomen om L.ycopodinfibladens anatomi. ^1 



tendera till palissadform. Hos B-gruppeus arter är det öfversta eellagret i bladets 

 grundväfnad af utpräglad palissadform. Selaginella Kraiissianas epiderinis be- 

 står af relativt storlumiga celler, något storlumigare på den (">fre än på den undre 

 ytan, ined ytterst tunn yttervägg. Sedda en face visa de sig ä ömse sidor rek- 

 tangulära, sträckta i bladets längriktning, något mera på undei'sidau än på ofvan- 

 sidan. Mellanväggarne äro föga undulerade på den undre ytan, något mera 

 vågiga på den öfre. Den undre epidermis har mekaniska kantceller. 

 Klyföppningarne åro lokaliserade till nredelnervens närhet. Kloroplasterna i 

 den öfre epidermis hafva mj^cket vexlande former. De äro antingen rundade 

 eller biscuitformade, statlika eller vinkelböjda. I den undre epidermis bestå de 

 vanligen af flera rundade korn, som ofta bilda perlband. Mesofyllet utgöres i 

 bladkanten af endast ett cellager, hvilket, såsom nämndt, är tydligt palissad- 

 formigt med stora u-formade kloroplaster. I den del af bladet, som är höljd 

 af stammen, sönderfalla de i flera klumpar. Närmare bladskifvans midt finnes 

 under palissadparenkymet ett eller flera lager af oregelbundet formade celler, 

 hvarigenom bladet påminner om den bifaciala typen. Dessa senare celler äro 

 sträckta i bladets längdriktning och bilda genom sina utskott en lakunös väfnad. 

 Kärlknippet, hvilket liksom är upphängdt i band af grundväfnadsceller, består 

 af spiraltrakeider och klorofyllförande bastelement. Liksom hos öfriga arter af- 

 slutas kärlknippet upptill af några vidlumiga, korta trakeider. 



Ofvanbladen visa i hufvudsak samma byggnad. De båda epidermislagren 

 äro likartade, och klyföppningarne äro belägna på den morfologiska undersidan, 

 vetta alltså uppåt, ett lager mesofyllceller, som dock äro mindre tydligt palissad- 

 foriniga än hoa de laterala bladen, finnes. 



Selaginella Poulteri hört. A^eitch. 



Arten öfverensstämmer ganska mycket med den föregående i sina anato- 

 miska "förhållanden, t. ex. i epidermiscellernas form och föi'ekomsteu af kloro- 

 fyll i bastet. Som en afvikelse kan anföras den omständigheten, att klyföpp- 

 ningar ;lfven förekomma på den öfre ytan, i bladspetsen. Kloroplasterna i 

 stomacelJerna äro antingen mycket små eller ock synes protoplasman i dem 

 icke diflerentierad. Det förtjenar kanske att anmärkas, att det öfversta meso- 

 fyllagret förlorar sin palissadnatur i bladspetsen, ett förhållande, som helt säkert 

 utmärkei' äfven andra hithörande arter. 



