•M) 



Julian Erikson. 



latinii 111. II. ('I'ab. II Fii;'. ."> iii. H.j. Den iure vilygcn ;ir i alliiiiiiihct iiäptt 

 iiilmkhul. MclIaiiväggariK^ äro antiiis>'en alldeles raka (Tab. II Fi"-. 4) eller 

 iiäi^'iil uiidulerarle (Tab. II Fig'. I in. M.) samt t'iirsedda med hilrika ])orer. Ytter- 

 väi^geii är beklädd med en tydlig, skarpt at'satt kutikula och utmärker sig hos 

 en stor del arter geimm förekomsten af talrika porer. Dessa äro i allmänhet 

 b(dägna pä gränsen mot niellanväggarne, men kimna äfveii uppträda på den 

 fria delen af ytterväggen. I)eras form är vexlande, rundad (dier spi'ieklik (Tab. II 

 Fig. (i, 7, S). På ett tunnt tväi-snitt ser man, att de gå in ungefär till ytter- 

 väggens niidt. Dylika, såsom det synes, fnnktionslösa jiorer äro bekanta hos 

 ganska, många, i'aiiiiljer. I>e l>ary ') iippgifver dem fdr sä vä I Dikotyler som 

 Monokotyler och ( i viiinosperiner. Vinge ^) har fuimit dem hos Hera exotiska 

 ornibunkar, 1'etersohii ■') hos ett par inhemska ormbunksformer. Den förste ana- 

 loin, som noggrannare studerat epiderniisytterväggens ])orer, är H. Ambronn*). 

 Denne ftirfattare antager, att dessa, bildningar i flertalet fall, åtminstone i alla, 

 da de förekomma på kanterna, äro att betrakta såsom fullkomligt utan fysio- 

 logisk betydelse oeli förorsakade af vexlande tryek- oeh sjiänningsförhållanden i 

 iiieiiibrauen. lian har näinligeu endast fiinnii porer i eeller med veckade eller 

 uiidnlerade membraner oeh af dessa endast hos den särskilda form af eidler, 

 som af iNletteniiis benämts aniHiiiorfa " ). Hos jjyeojiodiacea' föiekomma eineller- 

 lid icke amhmorfa (ålminstone ieke utprägladt) iifverhudseeller. Forerna före- 

 komma här både i eeller med nndulerade och raka mellanväggar oeh hvad 

 mera är i mänga fall icke blott på gränsen till mellanväggarne utan äfven på 

 på de öfriga didarne af ytterväggen. Ambronn har äfven .funnit en dylik större 

 utbredning af porerna, nämligen på stammen och bladslidorna lio.s Bambusa och 

 ]iå luftknölarne hos en mängd Orkidéer, i hvilka fall en diosmotisk funktion 

 säkert kan ])åvisas. Alla dessa fakta tillsammanlagda göra den Ambronnska 

 tolkningen mindre tillämplig på denna familj; sannolikt liafva ])orerna i ytter- 

 väggen niigon betydelse, möjligen såsom underlättande luftens tillträde till 

 bladen. 



I kemiskt afseende är ytt(U'väggeii här lika vc^Klande som hos Selagimdla. 

 Den består antingen af oföirändrad celUüosa, såsom hos L. Sclago, Jussiad 



') De Bary: Vergleichende Auatoiiiie der Vegetiiti(iiis(ir,u:uic sid. 7 1. 

 '') auf. st. sid. i). 



'') De iidieniskii orndiUMkarnes lijadbyggiuid sid. 5. 



' / Fl. .Viidiroiiii : l'eber 1'iireii in den Aiissenwändeii viui Mjjnleriniseel Irii. 1'niigslieinis 

 .Iiilirlnicher l!d. XIV. 



■' ) Mettenius : Ilyiuendpliyllacea' sid. 44.3. 



