Bidrag tHl käuiiedöinou om Lycopudiuébladens anatomi. t)'^ 



enda st(ir, j^raunlcM'ad massa, iiieii na^ia färi)f(")räiuli'ing-ar, sådana som af Molil ' ,, 

 Krans -), llabevlandt ■') ni. ti. iakttagits i hladen hos en mängd växter med 

 (U'v(>rvintrande blad, uiträda icke hos Lycojjodiacete. Kraus ^) har äfvenh3des 

 funnit, att i hhiden lios Buxus och en del Cupressinéer de enskilda klorofyll- 

 konuMi om vinfeiii sammansmälta till en homogen, fii\kornig, rödbrun massa, 

 livilkcn vid u])])h('ttning åter ditterentierar sig i skilda, gröna korn. Under 

 sommaren innehålla khiroplasterna en riklig mängd stärkelse. Det bör anmäi- 

 kas, att stärkelsekornen endast i ytterst utspädd jodlösning tingeras af jod och 

 äfven i detta fall vtterst svagt, hlekviolett. 



Kärlkiiippet. 



Kärlknippet utgöres af ett i allmänhet föga utveckladt xylem, bestående 

 af smålumiga eller någon gång vidlumigare fibrösa trakeider, och ett detta om- 

 slutande bast af olika natur. Bastet uppträder i fyra olika typer. Hos några 

 arter är hela bastet tjockväggigt och förvedadt (Tab. II Fig. l.j), såsom hos 

 L. annotinum, clavatum m. ti., hos andi'a tjockväggigt och oförvedadt (L. ru- 

 fescens); en del arter hafva synnerligen tunnväg-gigt bast (L. gnidioides), andra 

 äter ett i sin inre del tunnväggigt, i sin ytti'e tjockväggigt bast (L. tetragonumj. 

 Små lakuner förekomma ofta mellan cellerna, åtminstone i bastets yttre del. 

 Ofta hafva de yttre bastelementen tvära ändväggai', under det att de inre ele- 

 ineiitens ändväggar äro tillspetsade. De tjockväggiga bastcellerna äi'o i allmänhet 

 i störi'c eller mindre grad försedda med porer. Det förtjenar anmäi'kas, att 

 bastet hos en del aVter, t. ex. L. Billardieri, af såväl kalihydrat som klorzinkjod 

 färgas gult i nästan lika hög grad som epidermiscellernas väggar. Hos Lycopo- 

 dium anndtinum och clavatum och troligen hos flere arter äro de yttre bastcellerna 

 klo ro fy llfö rande. Det fins i allmänhet en successiv öfvergång mellan grund- 

 väfnaden och kärlknippet. 



Liksom hos Öelaginella^ är väfnadsdifferentieringen hos Lycopodiacea' icke 

 så långt di'ifven som i de högre växternas blad. Epidermis är dock hos detta 



') H. v. ]\rolil: Untersuchungen über die winterliclie Färbung der Blätter {1837|. Ver- 

 mischte Scliriften. 



-) G. Kraus: Ueobachtuiigeii über die winterliche Färliung immergrüner Gewächse. Tiot. 

 Ztg-. sid. 109, 127. 



'] G. Haberlandt: Uutersucluuigen übei- die Wintei'farbung ausdauei'nder Blätter. Sit- 

 zungsber. d. Wiener-Academie 1876. 



M anf. St. sid. 110 ff. 



