Bidrag til] kännodomen om Lycopodinébladens anatomi. O 9 



efter den excessiva torrhet i klimatet, som tidtals råder i dessa trakter. En 

 annan mening har med afseende pä Kolatloran uttalats af Kihlman '), hvilken . 

 förf. i vindarne och den tidtals låga jordtemperaturen ser det inverkande agens. 

 Till följd af dessa yttre förhållanden skulle de arktiska växterna komma att 

 lida af vattenbrist, om de icke vore utrustade med särskilda skyddsmedel mot 

 en för häftig transpiration. Flera författare hafva sålunda i senare tid börjat 

 tolka, hvad som förr ansågs vara uteslutande skyddsmedel (tjock, kutiserad eller 

 förvedad yttervägg o. s. v.) mot kölden, såsom transpirationsnedsättande medel. 

 Dock måste dessa inrättningar anses hafva en köldskyddande lietydelse, dä de 

 naturligen måste spela en viktig rol vid hastiga temperaturvexlingar, om ock 

 det egentliga skyddsmedlet mot låga temperaturer får antagas bestå i en egen- 

 domlig beskaffenhet af själfva protoplasman. 



Den vintergröna floran i nordliga klimat fiirhåller sig i detta afseende, 

 såsom Schimper framhållit, på analogt sätt: dess skyddsmedel tjena att in- 

 skränka transi)irationen under vintern. Utan dem skulle bladen på grund af 

 den minimala vattentillförseln genom rötterna under denna årstid alldeles uttorka. 



Lyco])odiumblatlen kunna i anatomiskt afseende ind(das på följande sätt: 

 A) Mesofyll heterogent. 



i) L)ifj'ei'entieringeii yttrar sig hufvudsakligeii derigenom, att 

 de öfre (resp. yttre) cellerna ha en annan riktning än de 

 undre. 



LycoiHidium aunotiriuni, elavatuin, magellaiiicum, alpinuni, com- 

 ]tlanatum. 

 2) Differentieringen består deri, att de öfre cellerna ha både 

 en iinnan riktning och en annan form än de undre. 

 Lycopodium scariosum, Jussifei. 

 o) De (ifre cellerna ha en annan form än de undre. 



a) de öfre cellerna äro H-formiga armpalissader. 

 Lycopodium rufescens, Billardieri. 



b) de öfre cellerna äi'o något kortare än de undre. 

 Lycopodium Saururus, erythnvum, setaceuin, lucidulum, (diclio- 



tomum). 



') anf. st. sid. 104. 



