44 



Julian EriksDii. 



väggar. Rundade ])orer förekomma i ytterväggen pä det ställe, der denna stöter 

 intill inellanväggarne; ytterväggen är icke kntiserad. KlyföpjMiingarne före- 

 komma i t'it, oregelbunden anordning på den undre ytan. Deras sluteeller liafva 

 ytterlist och innerlist nngefär lika starka. 



De öfre mesofyllcellerna äro i tvärsnitt rundade, polygonnla eller kvailra- 

 tiska samt rika pä kloi ofyll, de undre äro nästan stjärnlika och bilda on ytterst 

 spongiös väfnad. Pä längdsnittet visa de öfre mesofyllcellerna en sned oriente- 

 ring, under det att de undre cellerna, som äro starkt utdragna och försedda 

 med tvärutskott, äro sträckta i bladets längdriktning. Porskifvor saknas i meso- 

 fyllet. Fibrovasalsträngen utgöres af ett tjockväggigt bast, hvars celler hafva 

 tvära, (de yttre) eller tillspetsade ändar och porösa, förvedade membraner, samt 

 några få trakeider. 



Lycopodium Jussiaei Des v. 



Lyc. Jussia'i uppfattas af Baker som en sydamerikansk varieté! al' föic- 

 gäende art, hvilken förekommer på Nya Zeeland. Dock förekomnui gaiiska 

 stora afvikelser i den anatomiska byggnaden. De öfre cellernti i mesofyllet äro 

 mera sträckta i radial eller snedt radial (på flankerna) riktning, livai'igentun (le 

 såluiula tendera till palissadform, de undre äro mera sträckta i tangential rikt- 

 ning än lios den föregående, hvilket står i samband med bladets stöi-re bredil, 

 men bilda äfven här en ytterst svampig väfnad. Liksom hos föregående ai't 

 äro gruudväfnadseelleriuis väggai' ganska tjocka. På ett tvärsnitt visade sig 

 hela den undre delen af mesofyllet fyld med stärkelse. Stundom är hela tvär- 

 snittet förvedadt. Intensivast framträdde förvcdningen i ved och bast, något 

 svagare i den undre epidermis och grund vä fnaden, minst i den öfre grundväf- 

 naden och epidermis, der endast innerväggen och mellanväggarne voro förvedade. 



Grupp A. 3. a. 



Lycopodium rufescens TIook. (Tab. II Fig 1-2). 



Denna art har remligen korta, riklfärgade, tättsittande blad. Epidermis- 

 cellerna på den (ifre ytan äro rektangulära eller romboidiska, utan klyf(')ppnin- 

 gar; på den undre ytan äro de i närheten af medelnerven ganska låiigsliiickta 

 med tillspetsade eller tvära ändar, men längre ute på bladskifvan antaga de en 

 mera isodiametrisk form. Klyföppuingarne tTnckomma på flankpartierna af 

 denna yta och äro icke regel l)undct orienterade. Epidermis' ytterväggar äro 



