Ljusets betydelse för fröns grouing^. 7 



hvilkas beviskraft en sådan åsigt skulle fota sig, ej iakttagits alla nödiga fiir- 

 sigtighetsniått för uteslutandet af felkällor. Granskar man försöksmetoderna 

 något närmare, skall det till och med visa sig temligen säkert, att de vid föi'- 

 söken använda fröna saknat nödig fuktighet och sålunda lidit af torka, för så 

 vidt ej vid direkt solljus temperaturen drifvits för högt och groningsresultatet 

 på så sätt menligt påverkats. Och helt säkert har något sådant missledande 

 moment medverkat vid de senaste Nobbe'ska Ijusgroningsförsöken. Det må der- 

 för ej förvåna oss alltför mycket, i fall man å vissa håll ej kännt sig öfver- 

 bevisad om ens sannolikheten af en skadlig verkan från ljusets sida, utan gent- 

 emot en dylik mörkgroningslära fasthållit vid en mening, som är denna alldeles 

 motsat't, och som i stället för att bannlysa uppställer ljuset såsom ett för vissa 

 växtfrön oeftergifligt yttre vilkor, för att normal groning skall kunna åväga- 

 bringas. 



Redan för längre tider tillbaka antyddes möjligheten af groning af anfördt 

 slag vid sidan om den vanliga lagbundna, då endast värme, fuktighet och 

 atmosferisk luft medverka. Uttalanden af Zantedeschi ^), Belhomme '■') m. ti. 

 bevisa detta. Mera bestämdt, ehuru dock under form af förmodan, framstäldes 

 samma tanke af D:r P. Wagner på ett frökontrollantmöte i Kassel år 1878, 

 i det han trodde sig hafva gjort den erfarenheten, att högre groningsprocent 

 erhålles för Poa pratensis, ifall groningsbädden belyses. Några egentliga fak- 

 tiska underlag erhöll en dylik teori dock först med en af Stebler i Zürich 

 offentliggjord, på omfattande försök grundad framställning, i hvilken den be- 

 stämda meningen förfäktades, att Ijusgroning var en verklighet och med full 

 säkerhet kunde påvisas hos Poa, Cynosurus, Alopecurus, Panicuvn, Anthoxanthum 

 och troligen hos ännu flera fröslag. Dessa växters frön grodde med visshet 

 ej, med mindre de utsattes för ljus. Stebler tänkte sig anledningen härtill 

 deri, att grodden först behöfde skapa eller utbilda klorofyll, innan det kunde 

 tillgodogöra sig det i fröet befintliga reservmaterialet. Försök i termostat samt 

 vid vanligt ljus och vid gasbelysning anföras såsom stöd för dylikt uttalande, 

 och medelst ett ständigt afkyldt vattenlager sökte samme förf beröfva Ijus- 

 strålarne deras värmande egenskap, på det denna senare ej måtte anses såsom 

 orsak till de högre, med ljus vunna groningstalen ^). 



') Z.VNTEDESfün, Compt. rend. XVI, pag. 7-i7. 



^) BELnoMME, de la gerininat. 1854 (enl. Pauchoii). 



") Stebler, 1. c. 



