Ljusets betydelse för fröus groning. 1 1 



hvilken medverkar vid groning och i ena fallet ger bättre, i andra fallet sämre 

 resultat. 



I här föreliggande undersökningar stälde sig såsom första, förutgående upp- 

 gift att pröfva fiön af vanligare kulturväxter. Derefter öfverflyttades försöken 

 på sådana frösorter, hvilka af en eller annan förf. eller af flora förf fått heder 

 och värdighet af antingen företrädesvis Ijusgroende eller företrädesvis mörk- 

 groende. Och slutligen riktades särskild uppmärksamhet på vissa i föreliggande 

 hänseende bestämdt utpreglade växtarters frön för att till slut konstatera, huru- 

 vida Ijusgroning var tänkbar eller en verklighet. Naturligtvis kunde man på 

 förhand vänta, att kulturväxternas frön, t. ex. frön af vanligare klöfverarter, 

 af sädesslag eller af korsblorastriga växter m. fl., skulle visa sig i detta fall 

 alldeles oberoende, då man hade att döma efter den erfarenhet man förut egde 

 om kulturfninas i allmänhet snabba och jemna grokraft, som gör ljuset öfver- 

 flödigt och som naturligen förvärfvats i sammanhang med den i kulturens tjenst 

 vunna kraftiga och fullständiga frösättningen och frömognaden. Anmärknings- 

 värdt var dock, att fi'amfih'allt prof af säd och af klöfverarter genomgående 

 lade i dagen en för hvarje uppmärksam frökontrollant välkänd tröghet i gro- 

 ningsenergien under hösten, medan samma tröghet senare på året eller under 

 följande fröår så småningom försvann föv att lemna rum för vanlig normal 

 grokraft. Någon säkert påvisbar olikhet i sjelfva groningsresultatet i ljus och 

 i mörker kunde deremot ej påvisas, och i hvarje fall voro differenserna ej större, 

 än att de mycket väl kunde skrifvas på variation i' normal groning och föllo 

 inom området ffjr tillåten groningslatitud. Beträffande åter sådana växtfrön, 

 om hvilka olika meningar varit rådande, kunde visserligen i flertalet fall ej någon 

 ljuskänslighet skönjas, om man undantager ofvan redan anmärkta, här stundom 

 i ännu högre grad utpreglade lägre groningsenergi under första tiden efter frö- 

 skörden; i några fall var en sådan dock omisskänlig. I vissa tillfällen före- 

 fanns till och med en tydlig känslighet för ljus, som vid annat tillfälle och 

 annan tid helt försvann eller var försvagad, och slutligen kunde ett prof af 

 ett fröslag vara Ijuskänsligt, medan ett annat fullständigt saknade denna egen- 

 skap. I hvarje fall kunde såsom en allmänt genomgående karakter antecknas, 

 att mörkret på intet som helst märkbart sätt gynnade någon groning hos något 

 slags frö, inte ens hos sådana fröslag, hvilka ansetts ex professo utmärkta här- 

 för: frön af Cannabis och Avena m. fl. gro under alla omständigheter lika bra. 



