44 B. Jönsson. >, 



lika o(.in;i kiniiia gallo kolliydrater och protcinäinnen som oiizymenia sjelfva M. 

 Och dessutom är man ännu ej fullt på det klara miMl kausalsammanhanget 

 mellan enzymer och r(>servämnen, om man också allmänt velat antaga, att 

 dessa senare genom de förra omvandlas, exempelvis diastaticeras eller j)cptoni- 

 seras')- Faktum är emellertid, att enzymer förefinnas j(^mte reserverade ämnen, 

 när fi'()groningen börjar. Äfvenledes torde det vara ett faktum, att enzymernas 

 bildning och reservämneiias omsättning stå i sammanhang med förbrukning af 

 näringsämn(m för groddens behof Den möjligheten föi' ljusets uppgift i vårt 

 föHiliggande fall skulle således kunna tänkas, att ljusstrålarna på något sätt 

 iiidraga till att framkalla detta status quo före; sjelfva groningsfenomenets in- 

 trädande, så mycket mera som eftermognaden leder till ett sådant och det vore 

 tänkl)art, att ljuset påskyndade eftermognaden. Några bestämda faktiska bevis 

 härför linnas ej och kunna ej lemnas. Sannolikare förefaller dock den förut- 

 sättningen, att den inverkan ljuset kan utöfva på grön ingen i vissa fall bör 

 sökas uti det lifsväekande inflytande, som ljusets strålar kunna hafva på den 

 inom fröet befintliga grodden. Åfven till denna senare sträcker sig helt visst 

 det miu'omnämda eftermognadsarbetet, och. det toitle ingalunda vara oantagligt, 

 att ljuset på samma sätt som intermittent värme såsom extra tillkommande 

 groningsfaktor är i stånd att framkalla, livad löfriga- vid gi'oningen verksamma 

 yttre faktorer för sig ej kunua åstadkomma hos ett icke fullmoget frö. Först 

 iiäi' det egentliga mognadsstadiet upphunnits, skulle under sådana förhållanden 

 ljuset liksom intermittcmt värme vara öfverflödigt, och först dä skulle värme, 

 1'uktighet och luftens syre vara att betrakta såsom fullt tillräckliga ytti-e vilkor 

 f(")r normal groning. Dessförinnan är den inn- och ytti-e ntbildiiingeu ej till- 

 1'äckligt långt fortskriden för att utan vidare med tillhjelp af de trenne an- 

 förda groningsfaktorerna bringas till förnyad lifsverksanihet. Helt säkert åtgår 

 härför fiu' olika växtarter olika lång tid, och härmed torde också stå i ff)!'- 

 bindelse den högre eller lägre groningseuergi, hvilken, som väl käiidt är, ut- 

 märker (1(1 olika fröslagiui. (Jin ljuset under dessa omständigheter träder i 

 mera diivkt förhållande till cellplasman, eller imi detsamma reagerar på de i 



') Grkkn, On vegetalile fei-ments (Annals of Tiotauy, ISDo, Vol. VII n.o XXV pag, 8;5): 

 ZiMMHUMANN, d. Botiui. Mikroteclinilc, 1892, pag. 133. 



-) Jiiifr l'MiFWiit, Ueb. (1. Ursacli. cl. Eutleer. d. lieservstoU'. aus Samen (Her d. niatrni. 

 pliysik. ('lasse d k. Siielis. Gesellsch. d. Wiss. zu Leijjzig, 1893). 



