studier öfver elaiosferer. ' 



dödades, rödfärgning (af eosin), så att figurer sådana som de Vries afbildat i 

 Pringsheims Jalirh. Bd XVI (tafl. XXII fig. 11) uppstodo; elaiosfererna be- 

 fiiiinos dä alltid ligga i det rödfärgade plasmat, aldrig i cellsaften. 



Något plasmabölje sådant som Pfeffer påvisat bos Marchanliarrenuis 

 oljekroppar, bar ej kunnat upptäckas lika litet som någon "oleoplaster" (i de 

 Vries' mening, jfr Prinos. Jahrb. XYI p. 491) kunnat påvisas. Samma er- 

 farenbet bar äfven Wakker gjort för de i fröna uppträdande oljedropparne'). — 

 Huruvida pä gränsen mellan elaiosfer ocb plasma nägo)i fällningsmembran upp- 

 träder, är tydligen en annan fråga, som dock tills vidare må lemnas derbän. 



Elaiosferernas oljartade natur framgår af följande reaktioner: 



Af osmiumsyra svärtas eller brunfärgas elaiosfererna ofta nästan momen- 

 tant; i garfsyrebaltiga celler, bvilka som bekant svärtas af osmiumsyra, kan 

 man mycket väl iakttaga reaktionen, om man först efter Zimmerjianns ^) an- 

 visning förstört garfsyrorna med Eau de Javelle. Här gäller emellertid livad 

 som ofvan sagts om kloroplasternas eventuella oljebalt. 



Alkannin, löst i 50-procentig alkohol, färgar elaiosfererna vackert röda; 

 reaktionen inträder ofta fullt normal efter en timme, stundom t. o. m. på 

 kortare tid. 



Med cyanin (i 50 ^o alkobol, försatt med glycerin) blåfärgas elaiosfererna 

 ganska bastigt, men bärvid är att märka, att ej sällan äfven efter bebandling 

 med Eau de Javelle bela celler antaga en vackert blå färg, bvadan detta rea- 

 gens tyckes stå något tillbaka för alkannin. 



Correns ^) bar påvisat, att förkorkade membraner färgas intensivt gröna 

 af en koncentrerad klorofyll-lösning, beroende på dessa membraners balt af 

 fettartade substanser. En sådan lösning färgar äfven elaiosfererna gröna på 

 ganska kort tid. I snitt af t. ex. Vibiiruiini Tiiins, som några timmar för- 

 varats i en koncentrerad klorofyll-lösning, bade alla elaiosferer antagit en vacker 

 grön eller gulgrön färg, som naturligtvis efter någon tid öfvergick till belt gul. 



') 1. c pag. 488. 



^) Ueber einige Reactionen von Kork und Cuticula, Zeitschrift, f. wissenscli. Mikroskopie. 

 1892, Heft. 2 o. 3. — Resistensen gent emot Eau de Javelle är ytterligare ett bevis för 

 elaiosferernas fettartade beskaffenhet, då, såsom Zimmekmann framhåller, garfsyra fullkomligt 

 förstöras af detta reagens. 



^) Zur Anatomie und Entwickelungsgeschichte der extrauuptialen Nectarien von Dios- 

 coreaä. Sitzungsber. d. k. Akad. d. W. in Wien. Mathem -uaturw. Cl. Bd. XCVII Abt. I. 

 1888 p. 652. 



