lU Bengt Lidforss. 



nier^), som Vösts af svafvelsyra och sedan absorberats af elaiosfererna. Man kan 

 lätt öfvertyga sig' liärom genom att behandla ett ytsnitt af bladet t. ex. hos 

 Ii/tilu su/iciini med konc. svafvelsyra; endast i de celler som hvila ]>a ett un- 

 derlag af klorofyllförande pallisadceller uppstå färgningar, deremot ej pä de 

 punkter, der snittet varit så tunnt, att endast epidermisceller medföljt. — 

 Liksom isättika föranleder äfven konc. svafvelsyra ofta bildningen af amöb- 

 artade utskott. 



Salpetersyra (koncentrerad och utspädd) är utan nämnvärd inverkan. 



(ilycerin fiuändrar ej heller elaiosfererna (motsats till JSlarchdiitiaceernas 

 oljekroppar). 



Jodtinktur är stundom utan inverkan, men föranleder vanligen mer eller 

 mindre intensiv gulfärgning. (Jfr kapitlet om elaiosferernas fysiologiska betydelse). 



Chlorzinkjod färgar deremot elaiosfererna vackert kastanjbruna. Stundom 

 tyckas elaiosfererna t. o. m. lösas af detta reagens, hvilket tydligen beror på 

 att fettet sönderdelats af klorzinken, som sedan upptagit spaltningsprodukterna. 



Af alkalier påverkas ej cliiiosfcrei-na i nämnvärd grad. Försök att försåpa 

 dessa fettarter misslyckades äfven på snitt, som under ii*4 timmar (i kolsyrefri 

 atmosfer) förvarades i en blandning af konc. kalilut och konc. ammoniak. Äf- 

 ven i detta fall råder således öfverensstämmelse med Mardiantiaceernas olje- 

 kroppar, Il vilka Pfeffer ^) fåfängt sökt försåpa. Något bevis mot dessa bild- 

 ningars fettnatur innebär för öfrigt ej denna omständighet, då, såsom Pfeffer 

 visat, äfven droppar af olivolja under täckglaset motstodo alkaliers inverkan^). 



Det torde således ej vara tvifvel underkastadt att elaiosfererna verkligen 

 utgöras af feta oljor*). Som bekant sönderfalla dessa i tvenne stora grupper: 

 de torkande, som innehålla linoljsyra eller någon dermed beslägtad kropp, 

 och de icke torkande, som föra oljsyra som hufvudbeståndsdel. De senare ka- 



') Jfr ZiMMEKMANN, Miclirotecliuik, pagg. 102 — 103. 



'') Pfeffer, Flora 1874. 



"") Elaiosferernas .resistens mot alkalier talar äfven för att oljsyra ingår som en integre- 

 rande del, då (enl. Beilstein, Handbuch d. org. Chemie I, pag. 488) vid olivoljas behandling 

 med alkalier slutligen endast triolein kvarstår oförsåpadt. 



*) Radlkofek uppger (Sitz-ber. d. mathem. phys. Classe d. k. bayr. Ak. d. Wiss., pag. 267) 

 att de i mesofyllet hos vissa Sapotaceer uppträdande bildningarne ej bestå af fett utan af 

 kautscJnik. Bland de arter, som R. undersökt har lefvande material stått mig till buds 

 endast af Achras Sapota, för hvilken jag emellertid kunnat konstatera riktigheten af Radl- 

 KOFERs uppgift att bildningarne i fråga ej svärtas af osmiumsyra, hvartill kommer att de ej 

 fingeras af alkannin eller cyanin Under sådana omständigheter torde dessa kroppar böra 



