""t Bongt Lidforss. 



foliaceo', BlKimnacecF samt AmpcrnJeci-na, fler do dock ej konstaterats hos slag- 

 tet Vitis (detta möjligen beroende på materialets beskaflenhet). 



Likaledes utmärker sig gruppen Myrtiflorre genom rikedom på elaio- 

 sferer. Ilär liafva de konstaterats hos alla undersökta arter af familjerna Lji- 

 fhrarioa;^ Onagrarir(T (med undantag af Trapa), MchiHtomrieca-. ITos Hahnanida- 

 cece synas dessa bildningar uppträda mei'a sporadiskt, och angående j\Iji)iacc('ni(i 

 tillåter ej det inskränkta material som undersökts att afge något allmänt 

 omdöme. 



Bland Curvembryea^ synas elaiosfererna ej ega någon vidsträcktare ut- 

 bredning; de saknas t. ex. hos flertalet undersökta Silenaceer (S/Jrne, Viscarid^ 

 Scqjonariaj, men uppträda väl utbildade hos Didnthus, hvilken som bekant 

 afviker från öfriga Cnrvcmhrijrer genom rak grodd. Afven hos AreiKfria (jra- 

 minifoUa hafva temligen stora elaiosferer observerats. — Deremot saknas elaio- 

 sferer hos åtskilliga stora gruppei' bland choripetalerna, såsom Polycarpiea", 

 Rhceadinege, Terebintliinese, Leguminoste ni. fl. 



Mest utbredda äro elaiosfererna hos Öympetalerna, der de konstaterats hos 

 24 familjer. De saknas dock hos tvenne stora grupper, nemligen PrimulinoiT 

 (Primtilacpcc, Miji'sh/arcfr och Vhtmhafjinaccff) samt Tiihijioi-rr (FoJononiacccr. 

 Hydrojthyllacco' och ConvolvuJacem). Ej heller hafva de kunnat påvisas hos 

 NolmidCfifr^ Thmtagmea', Verhenaceff, Glohiduriacccp^ Utriculariacem och Olea- 

 ccce. Deremot uppträda mer eller mindre väl utltildade elaiosferer hos samtliga 

 undersökta arterna af familjerna Comjiosita; (undantag Cacalia), Campamdacerf, 

 Lohiliacece, Goodeniacerc, Stylidhiceo', CapnfoJiacece, Rubiaceir, Asdepiadacece, 

 Apocynacefi% Gentianacca;, Selayinece, Labiaffe, Acanfhace(P, Gesnerazece. 



Vacklande synas SoJanacea- och Scrophidariacea' vara, så till vida som 

 jemte arter, som föra väl utbildade elaiosferer (Sohm/iv/, Grnf/oht, Disatid)//^ 

 Bhodoclviton) äfven sådana uppträda, hos hvilka elaiosferer ej kunnat påvisas 

 (Nicotianu., Linaria^ Vcronicu). Anmärkningsvärdt är äfven att elaiosferer 

 saknas hos Menyanthus trifoliata och Limnanthemum nyiiiphavhles^ då de 

 deremot konstant förefinnas hos det närstående slägtet GcntiaiKi. 



En omständighet, som snart nog faller i ögonen, är elaiosferernas jemfö- 

 relsevis sparsamma förekomst hos succulenter ^) och vattenväxter. Bland Tom- 



') Detta innebär knappast något ("ifveri-askanile, då nyare undersökningar ådagalagt att 

 sncculenternas fytokemi i vigtiga punkter företer väsentliga afvikelser från de öfriga landt- 

 växternas. — Afven vattenväxternas fytokemi torde erbjuda åtskilliga karakteristiska egen- 



