biträdande organ, men tyckes tillika atiennia material åt äggcellen. Strasbürgee, 

 som i synnerhet underkastat ifrågavarande apparat en sorgfällig undersökning, har 

 hos Torenia asiatica kunnat noggrant fullfölja de förändringar synergiderna 

 undergå. När pollenslangen träffar dem, blifver deras innehåll grumligare och drager 

 sig något tillsammans, under det cellkärnan och Vakuolen försvinna. Vanligen in- 

 träda dessa förändringar först i den ena och snart derefter i den andra Synergiden eller 

 ock förblifver den ena tills vidare overksam och oförändrad. Efter den nyss om- 

 talade förändringen i innehållet börjar pollenslaugen delvis förstöra den af cellulosa 

 bildade trådapparaten, hvarunder synergidernas innehåll blifver starkt ljusbrytande 

 samt till täthet, koi-nighet och färg fullständigt öfverensstänimande med pollen- 

 slangens. Deras form går slutligen förlorad, i det att konturerna blifva allt svagare 

 och mera oregelbundna. Enstaka delar af synergiderna atlossna och häfta fast vid 

 äggcellen, som slutligen omgifves af en formlös, grumlig massa. Strasbuegee före- 

 ställer sig, att äggcellen till någon del upptager denna massa, emedan dess innehåll 

 blifver rikare på korniga änuien. Sextio timmar efter befruktningen äro synergi- 

 derna resorberade eller förvandlade i starkt ljusbrytande klumpar. Om den ena 

 Synergiden i början förblifvit oförändrad, medan den andra resorberats, så begynner 

 den derefter att på liknande sätt förändras och försvinner slutligen alldeles. Lik- 

 nande förändringar af ifråga.varande organ har samme författare äfven iakttagit 

 hos Santalum och åtskilliga andra Angiospermeer. 



Det hgger i sakens natur, att det bildningsmaterial, som genom synergidernas 

 upplösning bhfver disponibelt, till någon del äfven kan afsättas i embryosäcken. 

 Men äfven i sådant fall kommer detsamma tydligen förr eller senare embryo till 

 godo. Att förhållandet är det samma med öfriga, här vidare skildrade utvägar för 

 tillförandet af plastiska ämnen till det unga växtanlaget, torde väl knappast behöfva 

 särskildt betonas. 



I likhet med synergiderna förbrukas äfven antipoderna af den i utveckling 

 stadda äggcellen och försvinna merendels snart efter befruktningen, ja, stundom 

 till och med dessförinnan (Sabulina, Fischee '), Lupinus, Guignaed °). Det 

 är emellertid ingalunda ovanligt, att äfven dessa celler länge förblifva oförändrade 

 eller till och med ansenligt tillväxa, så att de kunna upptaga hälften eller ända till 

 tre fjerdedelar af embryosäcken. Såsom i detta afseende anmärkningsvärda förtjena 

 anföras Galium Aparine, Asperula galioides, Ranunculacefe, Mira- 

 bilis och Oxybaphus (Hegelmaiee ^), Lin um, Limnanthemum, ('anna, 

 Aroidere (Hofmeister *), Crocus, Gladiolus (Strasbuegee''). Det är emel- 

 lertid först Westermaiee "), som genom särskildt från ifrågavarande synjiunkt an- 



') Jen. Zeitschr. 1880. 



') Ann. d. Se. uat. 6 Sér. t. 12. 



') Bot. Zeit. 1886 och Nov. Act. T. XLIX. 



') Entst. d. Embr. och Pringsh. Jahrb. B. I. 



') Jen. Zeitschr. 1878. 



') A. st. 



