9 



Sålunda är embryosäcken redan före äggcellens delning fylld med sådan väfnad 

 hos t. ex. Caprifoliacea3, Adoxa, Hedera, Umbelliferte, ja, frölivitan börjar 

 tillochmed bildas före denna tidpunkt, såsom lios Hel leb o rus (Tulasne '), Ber- 

 beris, Fumaria, Nympha^acete, Gentiana, Solanum (Hofmeister^), 

 Heuchera och Chrysosp lenium (Hegelmaier ^). Tillika afslutas merendels 

 endospermbildningen hastigt. Ett undantag härifrån utgöra Anonaceaä, Myri- 

 stica samt bland Monokotylerua de Palmer, ,som i likhet med dessa hafva runii- 

 neradt endosperm. Hos nämnde växter går denna process i början mycket lång- 

 samt och påskyndas först sedan fröet uppnått sin definitiva storlek (Vokjt *). Hos 

 Hed era blir i länder med kalla vintrar endospermbildningen afbruten under vin- 

 tern och först på våren fullbordad. Afven bland Dikotylerna är det temligen säll- 

 synt, att ett utan föregående delning af embryosäcken uj>pkommande endosperm är 

 inskränkt till någon viss region i embryosäcken eller att denna väfnad börjar u[)p- 

 stå })å sådant sätt och att bildningen af den samma sedermera vidare utbreder sig. 

 Några sådana exempel äro emellertid bekanta. Sålunda anför Hofmeister ^), att 

 hos Helianthus och Cynoglossum frölivitan först upi)konnner i embryosäckens 

 öfre del, men hos Pulraonaria och Borago i den nedre, och Guignard ") har 

 iakttagit, att samma väfnad hos Mim ose te börjar anläggas parietalt i mikropyle- 

 regionen och derifrån småningom fyller hela embryosäcken. Hos Labia tte bildas 

 fröhvitan uteslutande i embryosäckens chalazaregion (Guignard "'). 



De förhållanden med afseende på endospermets när- eller frånvaro, dess an- 

 läggningsort och tiden för dess uppkouist, hvilka senast utgjort föremålet för vår 

 uppmärksamhet, stå i det närmaste samband med embryobärarens beskaffenhet ocli 

 funktion. Om ej något endosperm bildas eller det sent uppkommer, blir embryo- 

 bärarens förnämsta uppgift att, såsom här ofvan visats, förse embryo med bild- 

 ningsmaterial. Ifall deremot det unga embryo på alla sidor omgifves af frölivita, 

 såsom hos Helianthus eller Mimose;e, så blir detta organ mycket kort eller 

 kan tillochmed saknas. Bildas återigen fröhvitan på längre af stånd från den region, 

 i hvilken det unga växtanlaget aulägges, såsom förhållandet vanligen är med de 

 växter, hvilkas endosperm bildas genom delning af embryosäcken, l>lir det embryo- 

 bärarens uppgift att skjuta det unga embryo ned i fröhvitan, för hvilka ändamål 

 detta organ blir mycket långsträckt. Dervid är det ej ovanligt, att äggcellen redan 

 före sin första delning i hög grad förlänges. Då embryobäraren bhfver mycket 

 lång, kan den tillika tjena till att skjuta embryoanlaget ned i en mera rymlig och 

 för dess vidare tillväxt lämpligare region af embryosäcken, hvilket i svnnerhet torde 



') Ann. d. Se. nat. 4 Sér., t. 4. 



') Plingsh. Jahrb., B. I. 



') Bot. Zeit., 18SG. 



*) Ann. d. Jard. bot. d. Buitenz. \'ol. \IL 



') A. st. 



«) A. st. 



') Journ. d. bot., 1893. 



Inlinds Univ. Årsskrift, Toni. XXX. 



