15 



GuiGNAED ') hos Thesium och Osyris. Det tyckes tillochiiied som om hos vissa 

 Loranthaceer (Tkeüb ^) embryosäckarne kunde hemta näring ur stiftets väfnader. 

 Denne författare har nämligen iakttagit, att embryosäckarne af Lorauthus pent- 

 andrus växa ut i stiftkanalen eller tränga högt upp genom stiftets stärkelserika 

 väfnader, möjligen i främsta rummet för att möta pollenslangen, men säkerligen 

 äfven för att uj)ptaga näring från stiftets väfnader. 



I nästan alla i det föregående anförda fall har sjelfva embryosäcken omedel- 

 bart kunnat upptaga och tillhandahålla det unga växtanlaget plastiskt material. 

 När det återigen blir nödvändigt att hemta näringsämnen från delar, som ej omedel- 

 bart gränsa till embryosäcken, hvilket kan blifva behöfligt för den händelse, att de 

 detta organ närmast omgifvande väfnaderna vare sig på grund af deras ringa stor- 

 lek och otillräckliga förråd af plastiska ämnen eller af andra orsaker ej kunna 

 förse embryo med för dess fullständiga utbildning behöfligt material, så verkställes 

 öfverförandet af sådant på flerehauda sätt. Dervid växa antingen vissa organ i 

 fröet in i de väfnader, från hvilka material skall hemtas, eller bildas blindtarmlika 

 utskott, som tränga in i väfnaderna. At alla sådana organ, huru olika deras mor- 

 fologiska natur än månde vara, kunde må hända vindiceras benämningen »koty- 

 loider», en benämning som af Vesque ^) användts för vissa s. k. anticliner, när de 

 tjena såsom organ för uppsamling af födoämnen. Såsom kotyloider kunna fungera 

 synergider, embryobärare,, vissa endospermceller eller utskott från embryosäcken. 



Det har redan förut anförts, hurusom synergiderna af vissa växter ansenligt 

 förlänga sig uppåt och bilda den s. k. trådapparaten, som genomtränger embryo- 

 säckens membran och växer ut i jnikropylekanalen. Ehuru denna apparat sanno- 

 likt företrädesvis fungerar vid fekundationen, är det dock ingalunda otroligt, att 

 den samtidigt upphemtar näring från mikropylekanalens väggar, ehuru ingen af de 

 författare, som undersökt denna apparat, haft uppmärksamheten rigtad på denna 

 synpunkt och derför äfven förbisett alla sådana omständigheter, som kunnat vara 

 eguade till att bekräfta eller vederlägga denna förmodan. Emellertid har Hof- 

 MEiSTEE ■*), ehuru äfven han ej haft blicken rigtad på synergidernas näringsfysio- 

 logiska betydelse för det unga växtanlaget, en synpunkt som först på senare åren 

 blifvit påaktad, dock iakttagit, att den ena Synergiden af (Jalendula efter befrukt- 

 ningen utväxer och bildar en stor aflåug blåsa, som intränger i mikropylekanalen, 

 förstörande dess väggar och blifvande nästan lika stor som embryosäcken. Under 

 denna synergidens utveckling fylles embryosäcken med endosperm. Det torde så- 

 ledes vara höjdt öfver hvarje tvifvel, att i detta fall den ena Synergiden tillför em- 

 bryosäcken assimilerade ämnen från den mikropylekanalen begränsande cellväfnaden. 



Det är troligen ej så alldeles ovanligt, att embryobäraren växer igenom 

 embryosäckens membran och utträder i mikropylekanalen. Det uppgifves af Hof- 



') Ann. d. Se. nat. 7 Hér., t. 21. 



') Ann. d. Jaid. bot. d. Buitenz., Vol. II och lU. 



") Ann. d. Se. nat. 6 Sér., t. 8. 



*) Pringsh. Jahrb., B. I. 



